90 /(ibloiiouski József 



liméter hosszú és kiterjesztett szárnynyal 13— 15 milliméter széles. 

 E molyra könn^^en rá lehet ismerni arról, hogy hátán, ha szárnyait 

 háztető formájára összeteszi, a felső szárnyain egy kis nyereg alakra 

 emlékeztető kávébarna színű kis harántsáv húzódik ; a felső szár- 

 n^^ak hegyén a nyereg alakú rajzhoz hasonló színű pont van. 



A moly a nappal legnagyobb részét a levelek alsó felére hú- 

 zódva tölti, csak este röpködik, miközben párzik és vagy a már 

 félig kifejlődött bogyókra vagy azok nyeleire egyet-egyet, összesen 

 mintegy 30 — 40 petét tojik. E pete fehéres és szabad szemmel 

 nem igen vehető észre. 



Az ebből a petéből kikelő kis hernyócska, tehát a szőlőmoly 

 második nemzedéke, mely színre és termetre majdnem teljesen 

 azonos a júniusi hernyóval, július és augusztusban a bogyókba 

 furakodik. Azokat részben egészen kirágja, részben csak kikezdi, 

 de szálaival mindig összefonogatja. Az így megtámadott és össze- 

 csomózott bogyók, melyek legtöbbször a fürt hegyén vannak, rot- 

 hadnak, nemcsak mert már úgyis megvannak sérülve, hanem azért 

 is, mert rájuk telepednek a különböző gombák is. Egyes hernyók 

 akadnak azonban a fejletlen u. n, „Márton-szőlő" -ben még október 

 hónapban is. Még mielőtt a szüret ideje beköszönt, a hernj^ó elhagyja a 

 fürtöt és vagy a tőkére, vagy a karóra vándorol, hol bebábozódási 

 helyet készít magának, a melyben október végéig eleinte mint her- 

 nyó vesztegel s csak azután bábozódik be. Ilyen báb alakjában 

 ki is telel. Május elején, de ha meleg a tavasz, már április végén 

 jelenik meg jövő évben a moly újra, mely petéit a bontakozó haj- 

 tásokba, illetőleg azokban a bimbókra tojja ; e petékből kél ki az 

 a nemzedék, mely tavasszal és nyár elején a virágfürtöket szokta 

 rongálni. A szőlőmoly előfordul szórványosan Magyarországon s 

 mint azt az 1898-iki esztendő mutatta, igen nagy károkat okozhat. 



A szőlőiloncza (Tortrix Pilleriana) a szőlőmolytól nem- 

 csak nagyságra, de életmódra nézve is különbözik, mert évenkint 

 csak egy nemzedéke van. Kártételét május eleje vagy közepe táján, te- 

 hát a szőlőmolytyal egyidejűleg kezdi és június közepéig, esetleg 

 végéig folytatja. Eleinte csak a hajtások hegyein rágcsál, a melye- 

 ket előbb többé-kevésbbé összefon, de ha a hernyó nagyobb (május 

 végén, június elején), akkor már az alsóbb levelekre száll le, s itt 

 is mindig fészket készít magának olyanformán, hogy vagy egysze- 

 rűen behajlítja és leköti a levél egyik-másik karélyát, vagy hogy 

 egy levél ránczos bemélyedésében maga fölé szálaiból fedőt 

 sző, s abban él, vagy végül, hogy összefon néha több levelet vagy 

 fürtöt is, ebben a fonadékban tanyázik s onnan rágja az elérhető z()ld 



