fablonowski József. 145 



nap alatt is elérheti teljes kifejlődöttségét). És ebben a gyors és 

 tömeges szaporodásában rejlik a veszedelem. Nem csoda ezután , 

 hogy a szépen kikelt vetés 2—3 hét le r olyása után tökéletesen 

 kipusztul. 



A hesszeni légy kukaczai (teljesen kinőtt korukban 3 mm 

 kosszúak) a szárakban a levélhüvely védelme alatt telelnek át és 

 ott hosszúkás idomú barnás bábokká változnak, melyekből a 3 

 mm hosszú fekete legyecskék április havában bújnak elő. Alig 

 hagyta el a kis légy bábtakaróját, csakhamar párosodik s a nős- 

 tény azután haladéktalanul megkezdi a peterakást. E czélra a már 

 szárba indult őszi vetéseknél az alsó leveleket választja ki és bar- 

 nás petéit azoknak íelső lapjára helyezi. A parányi petékből, 

 melyek szabad szemmel alig láthatók, a fiatal és lábatlan kukaczok 

 már néhány nap múlva kikelnek és azonnal az illető levél tövé- 

 hez vándorolnak ; odaérve megállapodnak s a levélhüvely védel- 

 me alatt töltik álczaállapotuk egész idejét. 



Hogyha meleg és esős a tavasz és akad kevésbbé fejlett 

 búza, akkor a hesszeni légy tavaszszal is 2 — 3 nemzedéket ad ; 

 ezek azonban nem egyszerre rajzanak, hanem csoportonként úgy, 

 a hogy az idő kedvez nekik. Egy része a hesszeni légy bábjainak 

 elhever egész nyáron át és nem kél ki ; más része, a melyet 

 esetleg harmat, eső ért és ha az idő is meleg, kikel és szaporít. 

 Ez adja tehát magyarázatát annak,, hogy a zöld tárló, vagy pl. 

 jégeső után az árva rozs nyár derekán (július végén, augusztus 

 elején) is igen fertőzött lehet e rovartól. 



A tavaszszal megtámadott őszi vetéseknél tehát a hesszeni 

 légy alulról fölfelé az első, vagy második bütyök fölött található ; 

 a tavasziaknál ellenben épen úgy, mint őszkor, az őszi vetések- 

 nél tapasztalhatjuk, közvetlenül a gyökér fölött van letelepedve. 

 Míg azonban őszszel a megtámadott gyönge szárak, mint fentebb 

 láttuk, mind kivesznek, addig az tavaszszal nem esik meg, mert 

 a kukaczoknak rendesen nem sikerül már a megerősödött növén3 T t 

 egészen elölni. A növényszár tovább nő tehát, de a tápláló ned- 

 vét szívó kukaczok letelepedése helyén annyira meggyengül, hogy 

 későbben nem bírja el a szalmaszál súlyát, hanem előbb-utóbb 

 eltörik. Az ilyen gabonaföld aztán olyan, mintha valaki készakarva 

 össze-vissza gázolta volna: a gyöngén fejlődhetett kalászok is jó- 

 formán mind üresek. 



E szerint a hesszeni légy kárt tehet őszszel és tavaszszal is; 

 hogy a kettő közül melyik nagyobb, az attól függ, hogy mikor 



