148 A. Aigner Lajostól. 



chablonszerűen lehet elbánni, van elég olyan is, mely különös és 

 gondos ápolást, individuális elbánást igényel. 



Ennélfogva azt hiszem, hogy kivált a fiatalabb tenyésztőnek 

 némi szolgálatot teszek, a midőn Anker Lajos és Langerth József 

 elhunyt jeles budapesti lepkészeknek birtokomban levő feljegyzé- 

 seiből azoknak, a hernyók és lepkék életmódjáról és tenyésztéséről 

 sok évi tapasztalaton alapuló megfigyeléseit és feljegyzéseit íme 

 közlöm s egyúttal saját tapasztalataimat is beleszövöm. 



Ámde a tapasztalt biológus is fog itt némi használhatót ta- 

 lálni, mert csak oly adatokat hozok fel, a melyek a kézikönyvek- 

 ben foglaltaktól eltérnek, vagy azokban teljesen hiányzanak. Oly 

 fajokról, melyekről új adattal nem járulhatok, nem szólok, valamint 

 azokról sem, a melyeket más alkalommal bővebben tárgyaltam. 



Ez igénytelen adatokat végig olvasva, bizonyára minden lep- 

 kész egyetért velem abban, hogy a hernyók tenyésztése s a lepkék 

 játszi életének megfigyelése az újnak és érdekesnek kifogyhatat- 

 lan bányája. 



Az egyes fajokra teendő megjegyzéseimre áttérve, csak azt 

 jegyzem még meg, hogy az előfordulást illető adatok, ha az ellen- 

 kezőt nem említem, Budapest környékére vonatkoznak. 



Pieris Daplidice L. Négy-öt, csaknem szakadatlan ivadékban 

 márcz. közepétől május 10-ig (var. Bellidice), máj. végétől jul. ele- 

 jéig, jul. közepétől aug. közepéig, aug. végétől szept. végéig és 

 okt. 10. (egy ízben.) — Hernyója vadrepczén, ritkábban rezedán 

 május, júliusban és aug. elejétől csaknem okt. végéig : az utóbbi 

 kétségkívül kettős ivadék, mert már aug. 26-án akad elbábozásra 

 kész, és okt. 23-án még egészen fiatal hernyó. Téves Rössler azon 

 állítása, hogy a hernyó azért található ritkán, mert levelek közé 

 szövi magát ; a hernyó fiatal korától fogva szabadon él a tápnövé- 

 nyen ; különben egyetlen Pieris-hernyó sem él szövedékben. 



Vanessa xanthomelas Esp. Budapesten csak egyes helyeken 

 jun., júliusban. — a hernyó, májusban társasán fűzőn élvén, 

 1391-ben szokatlan mennyiségben volt található. Keresése közben 

 különös inyenczre akadtam. Ültetett fiatal fűzfán csaknem teljesen 

 kifejlett xanthomelas hernyót vettem észre, de már csak keveset ; 

 a többi elbábozás végett már lemászott, de ezeket szomorú sors 

 várta. A 3 — 4 cm. vastag fatörzsön ugyanis, fejjel fölfelé és sóvá- 

 ran felpislantva, egészen gömbalakú leveli béba ült, a mely a le- 

 mászott hernyókat nyilván egyenként fogadta és minden teketória 

 nélkül a túlvilágba, vagyis tág gyomrába juttatta s immár a töb- 

 bit is várva várta. Fricskát adtam neki, mire igen megbotránkozva 



