Hangya utánzó pókok- 



A hangyák vezérszerepet visznek a rovarok közt a tropikus 

 vidékeken, úgy fajgazdagságban, mint különösen az egyének szá- 

 mában. Ott vannak mindenütt, a nap minden órájában ; kivált a 

 talajon és növényeken alig van egy kis hely, parányi ág, hol rö- 

 videbb időközökben meg ne jelenjék egy-egy hangya, mint körül- 

 járó őrszem, kalandot keresve, magának, ha megbír vele, vagy 

 előhívott társainak, ha gyenge vagy elkergetik. 



Ugró vagy röpülő rovarra nem igen veszedelmesek a han- 

 gyák, még ha jó szaladok is, mert ilyen rovarok csak bizonyos 

 távolságig engedik maguk közelébe, s míg a hangyák e neutrális 

 tért átfutják, mindig van idejük elugrani vagy szárnyra kapni. 



Ez a körülmény válik hasznára az ugrópóknak, mely a 

 hangyák alakjában és színében alakoskodhatik. A hangya képében 

 közelébe jöhet a gyors röptű rovarnak is s innen hirtelen ugrás- 

 sal vetheti magát áldozatara, mely különben el tudott volna me- 

 nekülni bármely hangya elől. A hangya-alak csak annak a póknak 

 van hasznára, mely ugrani tud : ezért van a Salticoidák közt oly 

 sok hangyamimicrv, míg más pókok közt alig (talán épen nem is) 

 fordul elő. 



Hangyamimicryk Uj-Üuineában se ritkák, de mégse tűntek 

 úgy szembe, mint itt Hátsó-Indiában Selangor és Singapore kör- 

 nyékén. Azok között a pókok közt, a miket e két helyen szedtem, 

 egész sereg hangya-alakú van s ezek mindegy'ke bizonyára nem- 

 csak általában mutat hangyaalakot, hanem egészen a meghatáro- 

 zott fajig menő alakoskodó. 



Hogy melyik pók melyik hangya alakjába öltözött, azt a 

 holt anyag után Európában aligha tudná biztosan megvizsgálni az a 

 természetvizsgáló is, ki az itteni hangyákat és pókokat egyaránt 

 jól ismeri. Mert, a mint gyakran van alkalmam látni, az alakosko- 

 dásnál sok esetben fő ugyan az alak és szín, együtt vagy külön- 

 külön, de sok esetben ez csak mellékes szerepet játszik; a fő 

 benne a biológiai momentum, a mozdulatokban való hasonlóság. 



Rovartani Lapok. 1899. áprüishó. 



