68 Biró Lajos 



Természetes, hogy annál tökéletesebb a mimicry, minél inkább 

 egyesül az alakbeli és biológiai mozzanat. 



A most haza küldött gyűjteményben levő csoportozatban a 

 hangya- pók-mimicrysmusnak csakis olyan példáit mellékeltem, a 

 mik mintegy önként ajánlkoztak, a mennyiben hangya és pók 

 ugyanazon a helyen, ugyanazon körülmények közt, egymás tár- 

 saságában élt, tehát ahol biológiai momentumok voltak az irányadók. 

 A csupán alakbeli és színbeli utánzást az idevaló hangyák és pókok 

 összehasonlítása után otthon is meg lehet állapitan i, azért ennek a 

 megfejtésével nem is foglalkoztam. 



Az elterjedtebb és közönségesebb hangyáknak van legtöbb 

 és legszembetűnőbb utánzójuk. Ezért állítom legelső sorba az 

 Oecophylla smaragdina Fabr. hangyát. Egyik utánzóját, mely alak- 

 ban, színben, mozdulatokban tökéletes mása a hangyának, a 

 Malay-félszigeten Selangor kerületben Kuala-Lumpur környékén 

 találtam, mindig ugyanazon a bokron, a hol az Oecophyllák is 

 tanyáznak; csakhogy magánosan, gondosan kerülve az összeférhe- 

 tetlen természetű, veszekedő hangyát, a mely elől rendesen a hir- 

 telenében eresztett mentőfonalon csüngve menekült, ha épen össze- 

 találkoztak. 



Az Oecophyllák többi mimicryjét Singaporeban a város kör- 

 nyékén emelkedő Fort-Canning domb lejtőjén ültetett Calaphyllum- 

 fák egyikének az ágáról szedtem a hangyákkal együtt. Boszúállás- 

 ból vettem szét épen az Oecophyllák összefont élő levelekben levő 

 fészkeit, a miket a bokrok közt átjőve nem vettem észre a földig 

 hajló ágakon s a hangyák hirtelenében elleptek és összecsipked- 

 tek. Az egyik fészekben szembetűnő apró termetű hangyákat 

 vettem észre a rendes termetűek közt s ezek összeszedéséhez 

 fogtam. A felfordított esernyőbe vert hangyák közt színe és alakja 

 után nem is vettem volna észre a pókot, ha a hangyák elől me- 

 nekülve el nem árulja magát sajátszerű ugrásával. Most főként 

 ezekre vadásztam s egy idő múlva egy kis sorozat volt birtokom- 

 ban, igen találó mimicryk a különböző nagyságú hangyákhoz. A 

 legnagyobbik pók 1 1 mm. hosszú, mint a legnagyobb Oecophylla, 

 míg a legkisebb alig üti meg a 4 mmt; megkerült a közép-alak 

 is a 6 — 7 mm.-nyi példányokban. 



Látszólag ugyanegy fajhoz tartozik a pók is, talán a fejlő- 

 dés különböző állapotában. Ezért alig merném állítani, hogy a kü- 



