K2 



Az Argynnis Paphia melanistikus alakjai. 



Még csak néhány évtizede annak, hogy a czéhbeli lepkészek 

 a színben eltérő lepkéket csupán csak furcsa jelenségek, curio- 

 sumokként gyűjtötték, de azoknak semminemű tudományos érté- 

 ket nem tulajdonítottak. Azóta nagyon változtak a nézetek. Tény- 

 nek felismerték, hogy nem léteznek természeti curiosumok és 

 hogy a természetszerű fejlődés merev törvényeivel látszólag 

 ellentétben álló jelenségek épen ezen törvényekben kell, hogy in- 

 doklásukat leljék és ez a tudományt késztette arra, hogy keletke- 

 zésük okait kutassa. Ebben a tekintetben többek közül főleg 

 VV e i s s m a n n, Me r r i rí e 1 d és kivált Standfus s-é az érdem, hogy 

 nemcsak a varietások és aberratiók genesisének felderítéséhez lénye- 

 ges adatokkal járultak, hanem nyújtott magyarázataikat részben 

 kísérletezés útján meg is okolták. Kísérleteik egyik része arra vo 

 natkozott, hogy a bábra gyakorolt nagy meleg vagy nagy hideg- 

 nek minő befolyása van a kikelő lepkére. S e tekintetben meglepő 

 eredményekre jutottak, a melyekre ez alkalommal ki nem terjesz- 

 kedhetem. Czélomhoz képest elég itt megemlítenem, hogy dél- 

 vidéki származású fajok, melyek legtöbb rokonai délszakon laknak 

 s onnan juthattak el hozzánk, a meleg behatása alatt regressiv 

 (avitikus), hideg melett pedig progressiv alakokat és viszont az 

 északiak melegben progressiv, hidegben pedig regressiv alakokat 

 adtak. 



Ez utóbbiak (északiak) közé tartoznak valószínűleg összes Va- 

 nessáink, melyektől Doubleda y már 1849-ben a Pyrameis-gemist 

 (Atalanta és cardui) elkülönítette, mint a mely közelebb áll a Me- 

 litaeák- és kivált Argynnis-ekhez, mint a Vanessák-hoz, míg az ösz- 

 szekötő kapcsot a Pyrameis és Argynnis-nem közt újabb kuta- 

 tók szerint az Apaturák képezik, mely utóbbi három genust kö- 

 zös (kihalt) törzstől származnék. Tény, hogy az itt említett genusok- 

 nál az albinismus rendkívül ritka, holott a melanismus aránylag 

 gyakori, kivált az Argynnis-nemnél, melynek egyik fajával ez al- 

 kalommal tüzetesebben foglalkozom, további kutatásokra való te- 

 kintettel kívánatos lévén, hogy a létező színben eltérő, különösen 

 melanistikus alakok mind ismerettessé váljanak. 



Mielőtt az A. Paphia L.-re áttérnénk, előrebocsátom, hogy 

 az ab. Valesina Esp.-t mint a nősténynek állandó elsötétedé- 

 sét nem tárgyalom, hanem csupán a valóságos melanistikus ala 



