Különfélék 87 



egyenlőtlen : egy nap sokat fogunk, másnap ugyanoly körülmé- 

 nyek közt keveset vagy semmit. Legeredményesebbnek bizonyul- 

 tak a szélcsendes borús esték, ha eső közeledik, de sőt kis eső 

 sem árt. Jó a száraz nyári idő is, ha rég nem volt eső ; emlék- 

 szem, hogy ily este egyszer csak úgy özönlöttek a Noctuák, Geo- 

 metridák, kevésbbé a Microlepidopterák és Bombicidák, még rit- 

 kábban a Sphingidák. Határozottan nem előnyös a holdvilágos, 

 szeles vagy közvetlenül az eső után való est. A csalétket legjobb, 

 ha nagyobb körben, félórával naplemente előtt helyezzük el és a 

 szürkületet bevárva, félóránkint járjuk be területünket, lehetőleg 

 másodmagunkkal : az egyik a lakmározásba elmélyedt, félig ittas 

 állatokat a cyanos üvegekbe (jó többet vinni) szedi, a másik vi- 

 lágít és a hálót tartja a zsinór alá, mert sok állat leejti magát, 

 mihelyt a világosság éri. Ennek megakadályozására B o r d a n zöld 

 üveges lámpást használ, melynek világától a pillék fel nem riad- 

 nak. A lepkészésnek ezt a módját csaknem egész éven át, kora 

 tavasztól karácsonyig lehet alkalmazni Az eredmény természete- 

 sén nem egyforma : márcziusban a fűzfa virágzásáig sokat lehet 

 fogni és ismét májusban a hársfa virágzásáig s ennek elvirágzása 

 után ismét többet októberig, novemberben kevés pille jön a csal- 

 étekre, de jön. A ki teheti, el ne mulaszsza a csalétekkel való 

 fogást. Igen sok és igen érdekes pillét lehet ily módon fogni, 

 többnyire olyant, melyet máskülönben nagyon gyéren ejthet zsák- 

 mányul. Abafi A. Lajos. 



Európa bogarai. A Küste r és K r a a t z-tól megkezdett és 

 Schilsky J. által folytatott „Die Kafer Európa s" czímű mű 35. 

 füzete is megjelent (Nürnberg. 1898. Bauer u. Raspe). E füzetben 

 is 100 coleopterafaj leírását találjuk meg és pedig a Dasytes (3), 

 Dolichophron (2), Danacaea (1), Microjulistus (2), Dryophilus (7), 

 Episernus ((3), Synanobium (1), Anobium (9y, Oligomerus 'J 1 , 

 Xestobium (4), Ernobius (13), Gastrallus (4), Hedobia (1), Trypo- 

 pitys (1), Ptilinus (1), Plumaria (1), Ochina (3). Xyletinus (9), Me- 

 tholcus (2), Mesothes (1), Stenalia (3), Mordellistena (6), Pentaria 

 (1) és Anaspis (17) nemekből. Több lajnál Magyarországot is 

 említi termőhelyként éi pedig a következőknél : Dasytes (Hypo- 

 dasytes) obseurus Gyllh. (Hu); Episerwus granulatus Weise 

 (Bocza, Liptó megye ; leg. Weise) ; Xestobium (Hyperisns) 

 [>lumbeum III. (Hu. Cro. Ban. Trans.) ; Ptilinus fissicollis Reitt. 

 (Hu); Ochina Latreillei Bon. (Hu., Rosenh. leg., in coll. Heyden) ; 

 Xyletinus (Sternophis) ater Pauz. (Hu.) ; X. maculatus Kiesw. 

 (Bánat. Dahl.! Hu. mer. Transs. Merkl.!) ; X ruficollis Gébl. (Hu.) ; 

 Anaspis (Silaria) Ganglbaueri Schisky n. sp. (Zengg, Ganglb.!) ; 

 Conalia Bandii Muls. (Hu. Cro); Mordella aurojasciata Com. 

 (Hu.); Stenalia hruuneipes Mu/s, (Hu.) ; Mordellistena Milhri Em. 

 (Mehadia) ; M. rufifrons (Cro.); M. Reichei Em. (Cro.); M. nana 

 Montsch. (Cro.); M. brevicauda V. dives Em. (Mehadia) ; Anaspis 

 (Spanisa) subtilis Hampe (Hu. Trans.). A. Kíesenwetteri Em. 

 ^Tátra, Kárpátok). A vastag nyomással feltüntetett állatok hazánk- 

 faunájára újak. Végül pedig megjegyzi Schilsky, hogy az előbbi 



