23 45 



ikke saa langt som hos longiremis; 7. Led med de samme Torne, dog er den yderste paa 

 Bagranden meget storre end de andre 6; alle disse Torne er meget tydelig indleddede. — 

 Gællernes Antal er lidt mindre end hos longiremis, idet der ovenover 3. Kæbefod kun 

 udspringer to Gæller, ovenover 2. Kæbefod kun én; Antallet bliver saaledes i det hele 22. 

 Deres afvigende Bygning er omtalt ovenfor. 



Ovenstaaende Beskrivelse er gjort paa et Par Exemplarer af en Snes Millimeters 

 Længde (fra Ojnenes Basis til Halespidsen); et Individ paa kun 9 mm afveg i Bygning kun 

 lidet fra de storre: Endopodilen paa Thoraxfødderne var forholdsvis endnu spædere, Gæl- 

 lernes Smaablade vel tilstede, men mindre udprægede, Halefødderne spædere; iøvrigt var 

 Forskellene forsvindende. 



At Cerataspis-Arterne erPenæider, turde ikke høre til de vanskeligste Ting at 

 erkende; at stille dem sammen med Schizopoderne, som Dohrn 1 ) gor, maa jeg anse for 

 ganske forfejlet; jeg vil blot minde om Gællernes Udspring, om I. — III. Par cheliforme 

 Thoraxfødder, om 1. Kæbefod, om Maxillerne, der har en fra Schizopodemes grundig afvigende 

 Form ; derimod stemmer disse Dele nijje med Penæernes. 



At disse Former dernæst er Larver, er fuldkommen tydeligt ved Haleføddernes og 

 tildels Thoraxføddernes embryonale Tilstand, ved den svage Udvikling af Svøben paa An- 

 tennerne. Hertil kommer endnu den ejendommelige Udvikling af den proximale Tyggeflig 

 paa 1. Kæbefod (ganske lignende har jeg fundet hos Euphema) etc. 2 ) 



Vanskeligere er det derimod at afgore, til hvilken Penæide-Slægt disse Larver maa 

 henføres 3 ). Tilstedeværelsen af en Epipodit paa Thoraxfødderne af I. —IV. Par umuliggør, 

 saa vidt jeg skonner, paa Forhaand en Henførelse til Penæus (Sicyonia, Sergestes); der- 

 imod taler end videre bestemt det stôrre Antal Gæller, navnlig ogsaa Tilstedeværelsen af 

 Gæller paa Thoraxføddernes Epipodit; ti at Epipoditen paa IV. Thoraxfod, at allerede vel 

 udviklede Gæller skulde forsvinde i Løbet af Udviklingen hos en normal Decapod, finder jeg 

 hojst usandsynligt, og jeg kender intet Præcedens, som tillader en saadan Antagelse. — En 

 Henførelse til S ten opus anser jeg heller ikke for mulig, dels paa Grund af Gællerne paa 

 Epipoditerne, dels paa Grund af Gællernes afvigende Bygning ; de øvrige Afvigelser, i Mund- 



Zeitschr. f. wiss. Zool. 21, pag. 372: -Dass wir die Gattung Cerataspis selbst zu den Schizopoden 

 zu stellen haben, erscheint unzweifelhaft«. 



Den mærkelige Korskel i Gællernes Bygning hos de to Arter er jeg tilbôjelig til at forklare ved den 

 Antagelse, at Gællerne hos longiremis er tilbage i Udvikling i Sammenligning med monstruosus', og 

 at de senere antager den samme Form som dennes. Paa lignende Maade synes Halefødderne hos 

 longiremis at staa tilbage i Udvikling for Halefoddeme hos de stôrre Exemplarer af monstruosus. 

 hvis Mundlemmer f. Ex. staar paa et ganske lignende Trin som hos hin, medens omvendt Thorax- 

 fødderne hos monstruosus er langt mindre udviklede end hos longiremis paa et tilsvarende Trin. 

 Den eneste rigtige Bemærkning, jeg har set om disse Dyrs Plads i Systemet etc., er af M.-Edw. i 

 Tavleforkl. til Tab. 54 bis i den illustrerede Udgave af -Règne Animal-, hvor han erklærer det for sin 

 Anskuelse, at Cerataspis monstr. er Larven til en Reje, «probablement d'un Penée>. 



