31 



ud i 2 to-klovede Processer — Lac. interna og externa — ; den proximale Lobus af Lac. 

 interna er temmelig kort hos Penæus; den distale Del af Endognathen (Palpus) er ret bred, 

 men indsnævres pludselig i Spidsen. — Exognathen er bred og dens bageste Hjørne — 

 ligesom bos alle Decapoder — trukket stærkt ud; ligesom Exognathen paa forste Kæbefod er 

 den i Randen forsynet med en Bræmme af Fjerborster. At anse den for svarende til Epi- 

 gnathen paa 1. Kæbefod — som endnu M.- Edwards (Squel. tégum.) vil — er urigtigt; 

 ti dels ligger dens Udspringssted fra Endognathen for langt fra den proximale Ende af 

 denne, dels er Behaaringen en anden end paa Epignathen af 1. Kæbefod; denne er nemlig 

 paa bægge Sider, — navnlig paa Undersiden, men ikke i selve Ilanden — forsynet med 

 lange, tynde Haar, der kun henimod deres Spidse ere forsynede med særdeles korte Side- 

 grene (Savhaar); samme Behaaring har Epignathen paa de andre Lemmer, medens Exo- 

 gnathen bestandig har den characteristiske Forsyning med kraftige Fjerborster, som kun 

 sidder i Randen, ikke paa Exognathens Flader 1 ). 



Fôrste Maxille (Fig. 99). Dette Lemmepar bestaar ligeledes af en Endognath 

 og af en Exognath, hvilken sidste er fuldkommen rudimentær og hidtil ganske overse! hos 

 alle voksne Decapoder, medens Claus har sét den hos forskellige Penæidelarver; hos nogle 

 Decapoder er den, som vi senere skal se, bedre udviklet end hos Penæus. 



Endognathen er forneden trukken ud i to indadrettede Tyggeflige, Lac. inl. og 

 externa; Lac. int. er hos Penæus paa sin Inderrand but afrundet. — Den distale Del, Palpus, 

 er 3- eller 4-leddet. 



Mandiblen (Fig. 146) bestaar kun af Endognathen, idet saavel Exo- som Epignath 

 mangler. Den nederste Del, som kan sammenlignes med Tyggefligene paa iMaxillerne, er udvidet, 

 Mandiblens Corpus; den distale Del danner den saakaldte Palpe, der hos Penæus er fladtrykt 

 (af Palpens 3 Led er det fôrste kun utydelig skilt fra det andet, hos nogle Arter maaske 

 slet ikke). Den indadvendende Del af Mandiblens Corpus er delt i en skærende og en 

 knusende Del, som bagtil løber sammen. Paa den skærende Del er der tæt indenfor 

 Spidsen et Indsnit, som er tydeligst paa venstre Mandibel; tæt bagenfor dette et andet, der 

 er tydeligst paa hojre, yderst utydeligt eller mangler paa venstre; disse to Indsnit begrænser 

 en fremspringende Tak. Bagtil, hvor den skærende Del løber sammen med den knusende, 

 findes endnu et Indsnit, hvorfra en svag Fure løber hen over Mandiblens nedad vendende 

 Side. Det bemærkes, at Indsnittene er tydeligere hos nogle Arter, f. Ex. Penæus semisul- 

 catus, end hos andre, f. Ex. P. caramote. 



Antennerne 2 ) er byggede efter samme Type som de tidligere omtalte Lemmer; 

 de bestaar nemlig af en Endopodit og en Exopodit, den saakaldte Squama, der ligesom paa 



') Smlgn. Claus, Crust.-Syst., som har den samme Tydning, men uden den her givne Begrundelse. 

 2 ) Ved .Antenner- forstaas i hele Afhandlingen det bageste Par Antenner; det forreste Par benævnes 

 Antennuler. 



Vidcnsk. Selsk. Skr. , 6. Række, naturvidensk. og mathem. Afd. I. 2. 5 



