29 



længere end IV. Alle Benene er spinkle, dog er der i al Fald hos nogle Arter en ret 

 tydelig Tiltagen i Robusthed forefter, saaledes at I. Par bliver det kraftigste; men For- 

 skellen er ikke stor. Fra Basilarleddet af I.— III. Par udspringer en i Spidsen to -kløvet 

 Epipodit, som strækker sig ind mellem Gællerne; fra 2. Led 1 ) af alle Benene en kort 

 Exopodit (hos P. semisulcatus var denne paa V. Par rudimentær). — Hvert Ben bestaar 

 af 7 Led, alle bevægelige mod hinanden. Paa I. Par er Længden af 2. og 3. Led tilsammen 

 lige saa stor som Længden af 4. Led; paa de andre Par Ben er den mindre, men dog 

 mer end halv saa stor som 4. Leds Længde. Paa I. Par er 4. Led omtrent af samme 

 Længde som 5.; paa II. Par er 4. noget kortere; paa III. Par meget kortere end det meget 

 lange 5. Led; paa IV. og V. Par er derimod 5. Led kortere end 4. 



Ledfôjningen 5 — 6 2 ) paa alle Fodparrene, men tydeligst paa de 3 fôrste, er af en 

 ejendommelig Art, idet en Bevægelse i flere Retninger er mulig; der er egenlig ingen 

 bestemt Drejningsakse, idet der nemlig kun er ét fast Punkt. — Bevægeligheden mellem 

 2. og 3. Led er nok saa stor som mellem 3. og 4. 



De tre første Fodpar er forsynede med Klosakse; retter man Benene lige fremefter, 

 ligger den "bevægelige Finger» ovenover den ubevægelige. 



Den mandlige Genitalaabning findes i Led h uden mellem Thorax og I. Led af 

 V. Par, ikke i selve 1. Led. — Hunnens Konsaabning i 1. Led af III. Par, ligesom hos de 

 fleste andre Decapoder. 



Den tredje Kæbe fod (Fig. 2) er ikke lidet forskellig fra Thoraxfødderne 3 ). Den 

 er noget længer end I. Thoraxfod. Fra l.Led udspringer en Epignath, som ligner den 

 homologe Epipodit paa Thoraxfødderne. Fra 2. Led en Exognath, som er meget 

 længer end Exopoditen paa Thoraxfødderne; paa Exognathen er der ingen tydelig Ad- 

 skillelse i Scapus og Flagellum; den er, med Undtagelse af sin proximale Ende (Scapus), 

 forsynet med fine Tværfurer, som udgaar fra begge Randene uden i det hele at løbe sammen 

 paa Midten; mellem to og to Furer udspringer i Randen et langt Haar (Fjerhaar); Spidsen af 

 Exognathen er bojet udad, dens to Flader — den er temmelig fladtrykt — vender opad og nedad. 



Ved fôrste Led forstaar jeg det nærmest Thoraxskelettet o. s. v.; naar to Led er sammenvoksne, 

 benævner jeg det derved fremkomne a + b (f. Ex. 2.+ 3), hvorved opnaas , at tilsvarende Led altid 

 har samme Nummer. — M.-Edwards' Terminologi (Syst. tégum., Ann. d. Se. nat. Zool. 3. Sér. Tome XVI) 

 er mig for besværlig. 



Ved Ledfôjningen 5—6 forstaar jeg Ledfôjningen mellem 5. og 6. Led etc. Drejningsakse 5—6 er 

 Drejningsaksen i Ledfôjningen 5—6. — Leddenes Forhold hos Decapoderne er hidtil kun behandlet for 

 meget faa Formers Vedkommende (Langer, U. d. Gelenkbau der Arthrozoen. Wiener Akad. Denk- 

 schriften 18., 1S60. — Lyttkens, Bidr. t. kannedomm. af Crust. Anatomi. Lunds Univ. Årsskr. IV 

 og V, 1867 og 1868). 



Smlgn. Claus , Crust. Syst., Pag. 43: .Dieselben [tredje Kæbefod] bei Penæus und Verwandten als 

 Kieferfiisse zu bezeichnen ist wohl nur aus Liebe zur Théorie geschehen, denn viel zutreft'ender 

 môchte es sein, diesen Crustaceen sechs Beinpaare zuzuschreiben.» Heri, som i meget andet, kan 

 jeg aldeles ikke være enig med den ærede Forfatter. 



