55 77 



Fiirste Kæbefod (Fig. 51) frembyder nogle interessante Afvigelser. Lac. externa 

 er ligesom hos Thalassinerne kortere end hos Bom., her omtrent af Længde med Lac. media; 

 den indre Rand af Lac. externa er derhos fjærnet fra Lac. media, der (ligesom hos Tha- 

 lassinerne) er smallere end hos Homarus. Endvidere er den bagud rettede Del af Epignathen 

 kortere end hos Homarus, ligeledes i Harmoni med Thalassinerne. 



Anden Maxille (Fig. 86) er ogsaa meget interessant; paa den proximale Lobus af 

 Lac. interna er et Stykke af den Del af Randen, der bos Homarus vender bagud, i Færd 

 med at rette sig ud, i Færd med at blive en Del af Inderranden; den er derhos stærkt 

 behaaret; med andre Ord: den brede Inderrand, vi finder hos Axius etc. (sé nedenfor), er i 

 lîegreb med at constitueres. 



Forste Maxille (Fig. 110) frembyder lignende Forhold. Lac. interna har vel ganske 

 samme Form som hos Homarus, men den bagud vendende Rand — der svarer til den 

 proximale Del af Inderranden hos Axius og de andre — er forsynet med lange Haar, lige- 

 som hos Thalassinerne; Homarus har paa samme Parti korte, sparsomme Haar. — Jeg 

 noterer, uden at dog dette repræsenterer noget Overgangsforhold, at Palpen er énleddet 1 )- 



Mandiblen. (Randen af den skærende Del med flere Takker 2 ). — Knusedelen 

 smallere end hos Homarus. 



Antennerne afviger næppe kendelig fra Homarus'. 



Halefødderne afviger væsenlig kun ved den stôrre Smalhed af Bladene fra Ho- 

 marus'; etAppendix interna eller endog blot en Antydning af et saadant findes ikke. S har 

 Bladet paa 1. Par — hvilket ikke er skarpt sondret fra Skaftet — mere concavt end hos 

 Horn. og mere sammenrullet; det samme er Tilfældet med Appendix masculina paa 2. Par. — 

 Det ydre Blad af 6. Par som hos Homarus. 



Skjoldet. Furerne c og b danner ligesom hos Axius, men i Modsætning til Homarus, 

 én continuérlig Rende 3 ); a er yderst svag, d kan jeg ikke tydelig sé. (Nogle Muskelindtryk 

 meget tydelige.) 



Halen som hos Homarus. 



Gællernes") Bygning er i det væsenlige som hos Homarus og viser intet andet 



• Astacus serratus» havde en lang to-leddet Palpe. 



«Astacus serratus- synes at have færre Takker, mere at ligne Homarus i dette Punkt; smlgn. Axius. 

 ■ Astacus serratus. forholdt sig i Skjoldet (ligesom ogsaa i Halefadder og Thoraxfodder) ligesom Ast. 

 fluviatilis. 



Smlgn. for Gællernes vedkommende Huxleys »On the Classific. a. the Distribution of tlie Crayfishes. 

 (Proc. Zool. Soc. 1878, pag. 752 11.) og «The Crayfish» af samme Forfatter. Det fremgaar af Huxleys 

 interessante Oplysninger, at hos visse Astaci (australske og brasilianske) er de hos fluviatilis rudi- 

 mentære Gæller vel udviklede*); endvidere, at den Sammensmæltning mellem Epipodit og Gælle, som 



') altfiaa et primitivere Forhold; smlpn mine Bemærkninjrer om Astacus serratus. 



