80 58 



og tilspidsede; Lac. interna er kort, ukløvet, eller vel rettere: den ene Lobus er aborteret. 

 Palpen (den distale Del af Endognatben) er, ligesom den tilsvarende Del paa 1. Kæbefod, 

 meget kort; egenlige Tyggebôrster findes næppe paa Lacinierne, bvis reducerede Forfatning 

 staar i Harmoni med, at de to Maxilier af 2. Par er indleddede meget langt fra hinanden. 



Fôrste Maxille (Fig. 108). Palpen er meget kort, énleddet; det distale Led (som 

 vi fandt hos Homarus) aborteret. Lac. interna ligner Homarus': den er afrundet, lidt til- 

 spidset, Spidsen vender bagud. 



Mandiblen (Fig. 148 — 149). Hos de longicorne Palinurer samt hos Palin. vulgaris 

 forholder Mandiblens Corpus sig paa følgende Maade: Indsnittene i den «skærende» Del 

 svarer til dem hos Homarus; men paa den venstre Mandibel mangler ganske det forreste 

 (hos Horn. svageste) Indsnit; paa hôjre Mandibel er bægge ludsnit, men navnlig det bageste 

 (der ogsaa hos Horn. næsten er umærkeligt), næppe til at spore, og den af dem begrænsede 

 Tand er svag (naar man har Mandiblerne in situ og holder dem sammen med Homarus', 

 bliver Rigtigheden af den her givne Tydning let klar). Den ved Indsnittet paa venstre 

 Mandibel dannede Tand er yderst tyk og plump. Den øvrige Del af det «skærende» (et 

 her ikke ganske passende Tillægsord) Parti er næppe adskilt fra den tyggende Del, men er 

 forresten ligesaa lidt som hos Horn. forsynet med Tænder. — Men denne Beskrivelse gælder 

 ikke Palinurus Lalandii; hos Lalandii er den omtalte Tand paa venstre Mandibel aldeles ikke 

 plump og Indsnittene paa den hojre, eller rettere Tanden paa hôjre, mere tydelig; med 

 andre Ord : den har fjærnet sig mindre fra Homarus-Mandiblen, hvorvel den skærende Del 

 ligesom hos de andre Palinurer ikke er nær saa dybt sondret fra den knusende som hos 

 Homarus. — Spidsen af Palpen hos de langhornede og vulgaris lægger sig ikke ind i 

 Indsnittet mellem den skærende og knusende Del — hvilket jo ogsaa er særdeles svagt — ; 

 derimod er dette Tilfældet med Lalandii. 



Antennerne er meget ejendommelig byggede. Skaftet bestaar tilsyneladende kun 

 af 3 Led, men dette beror paa, at l.Led er sammenvokset med Epistomet, og at 2. og 3. 

 Led er sammenvoksne med hinanden. — Fôrste Led er meget stort; hos de korthornede 

 Palinurer er det ved en dyb Fure adskilt saavel fra Epistomet som fra 1. Led paa den 

 anden Side; hos de langhornede mangler den sidste Fure ganske. Tuberculum ligger som 

 hos Homarus. — Det nedre faste Punkt af Drejningsakse 1 — 2 ligeledes som hos Horn. — 

 Hos Homarus ledder 4. Led ved sin proximale Ende saavel med andet som med tredje 

 Led; ved den indre, forreste, Ende af Drejningsaksen berører 4. Led 3.; ved den ydre Ende 

 af Drejningsaksen er 4. Led forbundet med 2., men ikke directe; der er nemlig skudt 2 

 smaa, forkalkede, bevægelige Stykker ind mellem 4. Led og 2., Stykker, som man maaske 

 ikke ganske upassende kunde sammenligne med Menisker. Paa en ganske lignende Maade 

 forholder Ledfojningen mellem 2. + 3. og 4. Led sig hos Palinurus; her er blot den nederste, 



