88 66 



Endelig vil jeg gore en Notils om Epimererne paa Halen hos Ibachus og Parribachus: hos 

 Parribachns er Halens Sidestykker ligesom hos Seyllarus korte, rettede nedefter; men 

 fra Ydersiden (tæt ved Forranden) udspringer en colossal udefter og forefter rettet Torn, 

 som næsten er storre end Epimeren, hvorpaa den sidder. Hos Ibachus er den nedre Del 

 af Epimeren ganske undertrykt, Tornen er derhos fladtrykt, og del faar derfor ganske 

 Udseende af at Epimeren er rettet udefter og fremefter 1 )- 



Scyllarinerne gennemløber ligesom Palinurus Phyllosoma-Stadiet. 



Jeg er saa heldig at kunne give Oplysninger om Nat an t- Stadiet til to af Slæg- 

 terne, nemlig Parribachus og Seyllarus s. str. 



Exemplaret af Parribachus — jeg har nemlig kun et Exemplar af hver af Slæg- 

 terne paa det paagældende Stadium — er forholdsvis meget stort, 50 ""^ fra Spidsen af 

 Skjoldet til Enden af Halen. Det havde i levende Live aabenbarl været gennemsigtigt. Paa 

 Thoraxfødderne findes ingen Exognath. Paa 1. Led af V. Thoraxfod sidder en kraftig, bagud 

 rettet Torn. Ojnene sidder omtrent lige langt fra Randen og Midlen. Halefødderne ret 

 kraftige med krogforsynet Appendix interna. Skjoldet meget tladt; Indsnittene i den skarpe 

 Siderand er mindre end hos den voksne, men paa Hypodermen, som har trukket sig tilbage 

 fra den gennamsigtige Chitinbeklædning, sér man langt tydeligere Takker (det samme gælder 

 Antennerne); Dyret har aabenbart været nær ved Iludskifte. Halens Sidestykker løber for- 

 neden ud i en Spids (ligesom hos den voksne Palinurus); iøvrigt er den samme store fremad 

 rettede Torn tilstede, som jeg har omtalt hos den voksne Parribachus. 



Dyret er hjembragt af Prof. Reinhardt paa Galathea-Expeditionen fra Oahu sammen 

 med et andet Exemplar af kun lidet forskellig Stbrrelse i et Udviklingstrin, der noje svarer 

 til de Pag. 84 (62) omtalte smaa Palinurer. Halefødderne er hos dette meget smaa, Takkerne 

 paa Skjold og ydre Antenner skarpere, men i Tal og Form ganske svarende til Hypoder- 

 mens Takker paa det andet Exemplar, Skjoldet mere hvælvet; hele Hudskelettet ikke som 

 hos den anden corneat, men fast, uigennemsigtigt. 



Den unge Seyllarus (Dana) var langt mindre end den tilsvarende Parribachus, c. 

 3QDun Ogsaa den havde aabenbart været gennemsigtig. — Paa 1. Led af V. Thoraxfod 

 lindes den samme bagud rettede Torn som hos den unge Parribachus; paa I. — IV. Thoraxfod 

 et knudeformigt Rudiment af en Exopodit. Halefoddernc er ret kraftige med krogbesat App. 



Om Scyllarin-Slægterne sé de Haari. — Jeg bemærker, at lians Subgenus I er = Seyllarus Dana, 11 = 

 Parribachus, III = Ibachus, IV=Thcnus, V = Arctus. 



