67 89 



interna (jeg kunde vel ikke med Lupen sé selve Krogene, men et af Parrene var hægtet 

 sammen ved Appendix interna, saa at Krogenes Existens er utvivlsom). Skjoldet er noget 

 bredere end man skulde vente af Scyllarus , — og Ojnene sidder omtrent ligesaa langt fra 

 Ilanden som fra Midten — , saa at man ved forste Ojekast skulde tro, at man havde en 

 Parribachus eller Ibachus 1 ) for sig; men det store Indsnit i Skjoldets Siderand hos Parri- 

 bachus er her yderst lille om end lidt tydeligere end hos den voksne Scyllarus' 2 ), Randen 

 er dernæst besat med de samme fine Granulationer som hos denne; de Granulationer, som 

 findes paa Overfladen hos den voksne, er ogsaa tildels tilstede. Formen af Antennerne er sær- 

 deles nûje overensstemmende med Scyllarus' og er alene tilstrækkelig til at afgore, at den 

 foreliggende Larve tilhører Scyllarus og ikke nogen af de andre: paa Yderranden af Leddet 

 Nr. 4 har vi foruden meget smaa Granulationer 3 lidt mere fremspringende Takker (for- 

 uden det forreste Hjiirne), ganske som hos den voksne (hos Parribachus 6 lige store, 

 kraftige Torne, hos Arctus 2); paa Svøbeleddet findes foruden de smaa Granulationer i 

 Ilanden én lidt mere fremspringende, ligesom hos den voksne Scyllarus, ganske afvigende fra 

 alle de andre, hos hvem der altid findes et stôrre Antal kraftige (og omtrent lige kraftige) 

 Ilandtakker. — Halens Epimerer er ogsaa characteristiske, rettede nedefter, med en lille Spids 

 forneden, men uden den Torn, vi fandt hos Parribachus. — Dyret er fanget i Atlanterhavet 

 7° 15' S.Iir., 32°52'V.L. (Gr.) 9 /ia 76 (Aften) i Slæbenæt (Cand. magist. Sôrensen). 



Hvor nôje Scyllarinerne slutter sig til Palinurus , vil være klart af del foregaaende, 

 og en yderligere Begrundelse af Slægtskabet mellem dem turde være overflødig. Del 

 bliver dernæst Sporgsmaalel: til hvilke af de nulevende Palinurer slutter Scylla- 

 rinerne sig nærmest. 



De Palinurer, som jeg har undersøgt, falder i 3 Grupper: Nr. I Palin. Lalandii, 

 Nr. 2 Palin. vulgaris, Nr. 3 Palinuri longicornes. Nr. I udmærker sig ved sit Ilostrum, hvis 

 Siderande danner en Vinkel paa mindre end 180°, og som er bojet ned over Ojeringen og 

 forbunden med Antennularringen, ved at Tornen « er lille , ved at fôrste Fodpar er svært, 

 ved at V. Fodpar mangler Processen paa den bevægelige Finger, ved at Mandiblen ikke er 

 særdeles plump, ved at Mandibelpalpen lægger sig bag den skærende Del med sin Spidse, 



Richters afbilder («Die Phyll.-, Z. f. wiss. Zool. 23) en ung Scyllarin under Benævnelsen »Junger 

 Ibacus». Det er ligesom den her beskrevne Larve en ung Scyllarus, rig den ovenfor givne 

 Begrundelse passer ogsaa for den. 



Jeg bemærker, at jeg til Sammenligning kun havde én Art af Scyllarus, nemlig æquinoctialis. 



12* 



