92 



70 



Thoraxfødderne, det lilsyneladende 3-leddede, kraftige Skaft paa Antennerne, Manglen af 

 Squama, hele Dyrets stærkt tnberculerede Overflade, de tilspidsede Epimerer bestemt at tyde; 



(smlgn. nedenstaaende Figur) er meget interessante; de kan beskrives som Lalandii-Halefodder, hvor der 

 fra den indre Del af det indre Blad udgaar en Proces, svarende til den yderste Del af Bladet hos 

 Palin. vulgaris, men smallere end dette; det er en overordcnlig smuk Mellemform. — Rostrum bôjer 

 sig ligesaa lidt som hos vulgaris ned over Ôjeringeu, adskiller sig væsenlig kun derved fra vulgaris', 

 at Tornen a er mindre. 



Palin urus frontalis M. E., hvoraf jeg sammesteds saa en £, staar aabenbart Lalandii 

 meget nær. Ligesom hos denne er fôrste Fodpar meget kraftigere end de følgende og forsynet med 

 en lille ubevægelig Finger paa næstyderste Led. 



Den interessanteste Loricat, hvormed jeg gjorde Bekendtskab i Berlins rige Museum, var dog 

 den af Martens i Sitzungs-Ber. d. Ces. naturf. Freunde in Berlin 1S78, Pag. 131 — 132 opstillede Pali- 

 nurellus Gundlachi, en Form, der fuldkommen tydelig bærer Præget af at staa paa et langt op- 

 lindeligeie Standpunkt end nogen anden bekendt Loricat , i Harmoni hermed H omarus -Gruppen 

 nærmere end nogen af de andre. 



Det eneste Exemplar var en Q. Den manglede ethvert Spor til Klosaks paa de 4 fôrste 

 Fodpar; 1. Par er det stærkeste, men kortere end det andet. V. Par er subchcliformt; ligesom hos 

 Palin. vulgaris og Homarus udspringer der fra den bevægelige Finger en lille Proces, der griber imod 

 den ubevægelige Finger. — 3. Kæbefod har en Crista dentata paa 3. Led, men mangler — ligesom 

 hos Homarus — den, der findes hos Palinurus paa 4. Led. — Ma nd ibl en er ligesom hos Lalandii ikke 

 særdeles svær, Palpespidsen kan lægges ind. — Antennernes Skaft har den sædvanlige Lorical- 

 Bygning ; som hos de korthornede Palinurer et Leddet Nr 1 skilt fra sin Genbo ved en Fure; Svøben 

 er langt svagere end hos nogen Palinur. — Antennul-Svoberne som hos de korthornede. — 

 Halcfod derne (smlgn. hosstaaende Træsnit) er interessante: Paa fôrste Ring findes et Par énbladede 



1. Halcfod af 3. Par af Palinurus trigonus Q. 



2. — - 2. - - Palinurcllus J. 



3. — - 3. - - Palinurellus j. 



Det bemærkes udtrykkelig, at hosstaaende Træsnit er udforte efter ganske flygtige Skitser, som 

 jeg gjorde i Berlin, og som ikke var bestemte til at offenliggores. Det er ikke Billeder af Genstandene, 

 men blot Midler til at lette Forstaaelsen. — Bogstaverne som paa Fig. 171. 



Halel'edder — ligesom hos Homarus-9, modsat andre Loricater. Andet Par har et smalt indre Blad 

 og Appendix interna. Tredje— femte Par slutter sig paa det nôjeste til Palinurus Lalandii's : det indre 

 Blad kort, bredt og but, med Appendix interna. Sjælte Par som sædvanlig hos Loricaterne. — 

 Skjoldet udmærker sig ved et Hostrum, hvis Siderande danner en Vinkel paa lidt mindre end 90° 

 med hinanden; det dækker som hos Homarus hen over Ôjeringen, men bôjer sig ikke ned over 

 samme, a er tilstede, men er lille (smlgn. Homarus, Palin. Lalandii, Palin. vulg.) ; ;- findes ligeledes, 

 danner det forreste Punkt af en stump Kant; den nedenfor samme liggende Del af Skjoldet bôjer 



