71 93 



endvidere synes Haleviften bagtil al have været hudet, ti den er paa Oppels Figurer defeel 

 bagtil (ligesom paa en Palinnrina |Palinurus] fra samme Localitet); Dyret er plumpt. Som 



si? noget indefter. — Hulens Epimercr er længere (Dimensionen forfra-bagtil) end hos Palinurus, 

 men forsynet med den samme bagud rettede stærke Spids. 



De her givne Bemærkninger viser let, hvor Palinurellus' Plads i Stamtavlen maa blive: 



Scyllarini 



Palimiri longicornes 



Palin. Lalandii aff. Pal. vulgari all'. 



Palinurus sp. 



Palinurellus 

 vel Genus Palinurello affinissimum. 



Rigtigheden af den i Teksten givne Stamtavle bekræftes, som man vil indse, fuldkommen al 

 Palinurellus; og det bemærkes, at hin Stamtavle var udkastet længe for jeg anede Palinurellus' 

 Existons. Rigtigheden af mine Anskuelser om Homariders og Loricaters Slægtskab stadfæstes lige- 

 ledes. Det bliver klart, at den lille Proces paa yderste Led af V. Thoraxfod hos visse Palinurer 

 virkelig er homolog med den lignende hos Homarus, etc.; Palinurellens Characterer har jeg ievrigl 

 sammenstillet paa en saadan Maade, at en yderligere Paapegen vil være overflodig. Jeg bemærker 

 derfor blot endnu, at den Kant, vi finder paa Skjoldels Side, uden Tvivl svarer til den hos Scyllarus 

 og Phyllusomerne; den findes ikke, eller meget udvisket, hos de voksne Palinurer , end ikke hos 

 Lalandii; dens Optræden hos Scyllarinerne er et nyt Exempel paa Atavisme, eller maaske simpelthen 

 en retarderet Larvecharacter. 



Hvad Palinurus longimanus' Stilling angaar, da kan den kort og godt betegnes som en 

 vulgaris , hvor I. Par Thoraxfodder har uddannet sig kraftigere end hos nogen anden Lorieat. 



Palinurus trigonus' Stilling er ikke slet saa simpel. Halefødderne hos 9 antyder bestemt 

 en Mellemstilling mellem Palinurus sp. i Stamtavlen (som har haft lignende Halefødder som Lalandii 



