94 72 



OvergangsforlioUl tyder jeg navnlig den mærkelige mangeleddede, i Forhold til Palinurus' 

 korte og brede, i Forhold til Scyllarinernes lange, Svøbe paa de ydre Antenner. 



V. Eryoniderne. 



Slægten Polycheles (Deidamia, Willemoësia, Pentacheles), som er identisk med 

 den fossile Eryon, kan jeg desværre kun behandle efter de af forskellige Forfattere 1 ) givne, 

 desværre ikke altfor gode Beskrivelser og Afbildninger; dog tror jeg, at det ogsaa efter 

 disse skal være mig muligt at kunne angive Dyrets systematiske Plads med nogenlunde 

 Sikkerhed. 



De 4 fôrste Par Thoraxfødder er hos bægge Kôn forsynede med Chelæ; den 

 bevægelige Finger (7. Led) ligger — i Modsætning til Domarus, men overensstemmende med 

 Palinurus — ovenfor og udenfor den ubevægelige, ogsaa paa I. Fodpar. I. Par er ligesom 

 hos Flom. (og Loricaterne) stærkere — men ikke meget stærkere — end de følgende, derhos 

 ogsaa længere (= Ilomarus). — V. Par synes, efter hvad der foreligger, hos $ at være 

 forsynet med smaa Chelæ, medens hos $ Chelæ mangler 2 ! — altsaa ligesom hos Lori- 

 caterne. — Om der findes Epipoditer etc., véd vi hidtil ikke. 



og Palinurellus) og vulgaris; og denne Opfattelse bekræftes bestemt paa den ene Side ved Roslrums 

 Bygning, ved Mandiblens Plumphed og Mandibelpalpens Forhold, ved det lange Ror, paa hvis Spidse 

 £'s Konsaabning sidder, og som den har fælles med den med vulgaris meget nær beslægtede longi- 

 manus, paa den anden Side ved as, Lidenhed. — Manglen af Proces paa det yderste Led af <j>'s V. 

 Par Thoraxfodder, som den deler med Lalaiidii, kan ikke antyde en Affinitet til denne; ti -Palinurus 

 sp.> har uden Tvivl ligesom Palinurellus og Palinurus vulgaris besiddet en saadan; det bliver altsaa 

 en Analogi, og Resultatet af vor Betragtning er da det, at Palimlrus trigonus er udgaaet fra en 

 Form, som stod mellem -Palinurus sp.» og -Palinurus vulgari affinis». 

 Heller, Beilr. z. nåh. Kenntn. d. Macruren, Wiener Sitzungsber. 1862, Malh.-nat. Cl. 45. B. 



Willemoes-Suhm, On some Atlantic Crustacea fr. Ibe -Challenger- Exp. Transactions of 

 the Linn. Society, Sec. Ser. Zoology, Vol. I. 



Spence Bâte, On the Willemoesia Group of Crust. Ann. and Magaz. of Nat. Hist., 5. S.. 

 Vol. 2, pag. 273, 484. 



Norman, On the Will. Gr. of Crust. Ibidem, pag. 382; Vol. 4, pag. 173. 

 Overfor Normans meget bestemte og omhyggelige Angivelser (sé navnlig hans sidste Artikel) er jeg 

 tilbøjelig til at lægge mindre Vægt paa Bates Angivelse, om at nogle faa af de til hans Raadighed 

 staaende Hun-Polycheler (i videre Forstand) havde et simpelt (ikke cheliformt) sidste Fodpar, et Par 

 Han-Polycheler cheliformt. En urigtig Bestemmelse af Kônnet hører, som man af Willemoês-Suhms 

 Fejltagelse vil sé (smlgn. Normaus sidste Artikel), ikke til Umulighederne. Det er desuden slet ikke 

 noget sjældent, at Decapod-9'er undertiden har <J-Characterer i deres Halefodder, noget jeg har set 

 baade hos en Thalassina anomala og hos en Astacus fluviatilis; det er jo muligt, at Bate har bestemt 

 Kunnet efter Halefodderne. 



