98 76 



beslægtede Former; og da llomariderne ligeledes al nærliggende Grunde (jeg vil blot minde 

 om Bygningen af 2. Maxille 1 )) er udelukkede, har vi kun — Polyeheles tilbage, hvis 

 Amphion overhovedet tilhører en Form, som er kendt i kønsmoden Tilstand. 



Jeg vil ikke undlade at indrømme, at Henførelsen af Amphion til Polycheles har et 

 vel by poth etisk Anstrøg. Ti Polycheles er hidtil kun lidet tilfredsstillende bekendt, og jeg 

 er uheldigvis ikke i Stand til at udfylde Lacunerne. Men jeg kan dog fremhæve følgende 

 Lighedspunkter mellem Amphion og Polycheles: Polycheles har ligesom Amphion et 

 tilspidset 7. Haleled; Polycheles— ialfald nogle Arter— har ligesom Amphion en med frem- 

 efter rettede Torne forsynet Længdekam i Skjoldets Midtlinje; Skjoldet er meget 

 fladtrykt hos bægge; Ojnene hos Polycheles er dækkede af Skjoldets Forrand 2 ); 

 Antennernes Squama er vel udviklet; Halefødderne af 2.-5. Par er ligesom hos Amphion 

 forsynede med Appendix interna. — Maaske vil man sige: men hvor er Polycheles' fvlosakse? 

 Klosakse plejer jo at anlægges tidlig. Dette sidste er rigtigt; men jeg er saa heldig al 

 kunne anføre en Indtagelse. Hos en fuldkommen utvivlsom, temmelig langt avanceret 

 Eukyphot- Larve (i Mysis-Stadiel) har jeg kun fundet Spor til Chelæ, ja hos nogle Individer 

 end ikke delte; Heglen er altsaa ikke uden Undtagelser, og efter min Opfattelse er Amphion 

 en af disse. — Jeg kan saaledes ikke andet end som Resultat for atter og atter gentagne 

 Betragtninger opstille det som sandsynligt, at Amphion er Larven til Polycheles. 



VI. Thalassinidcine. 



Blandt de nulevende Thalassiner staar Slægten: 

 Axius 

 afgjort llomariderne nærmest. Jeg vil af denne Slægt forst omtale Axius princeps n. sp. y |, 

 som jeg ved Hr. Etalsraad Steenstrups Liberalitet har haft Lejlighed til at undersøge. 



') Af samme Grund er straks Thalassinerne, den eneste Gruppe, som der endnu kunde være Tanke 

 om at drage med ind i Sammenligningen, udelukket. 



2 ) Sé Spence Bate (1. c). 



3 ) Denne smukke og anselige Form (afbildet Fig. 214— 217 i naturlig Størrelse) adskiller sig let fra de 

 hidtil bekendte (Axius stirynchus, A. plectorhynchus Strahl [Monatsber. d. Berl. Akad. 1861], A. biser- 

 ratus og glyptocercus Martens [Monatsber. d. Berl. Akad. 1S6S], A. serratifrons A. Milne Edw. [Journ. 

 d. Mus. Godefroy IV 1873], A. nodulosus Meinert [Naturh. Tidsskr. 3. R., 11. B. 1877], A. Gundlachi 

 [Martens; sé nedenfor]); som let iøjnefaldende Mærker vil jeg fremhæve Klosaksenes rige Besaelning 

 med lange Haartotter, de lange Fingre, den korte Garpus, men henviser iovrigt til ovenstaaende 

 Bemærkninger samt til Figurerne. — Arien er fra Wladi wostock. 



