100 78 



forholdsvis længere end hos Homarus. — Det ur characteristisk for Antennen som Helhed, 

 at den er langt svagere end hos Homarus. 



An tennuler ue. Skaftet forholdsvis omtrent ligesaa langt som hos Homarus. — 

 Haarfuren paa den ydre Svøbe som hos denne. — Svøberne omtrent af Skjoldets Længde. 



Cornea er lille, ikke saa bred som den proximale Ende af sidste Led; 1. Led 

 dækket af Rostrum. 



Halefødderne er mærkelige. Der lindes nemlig i Modsætning baade til Horn. og 

 Astaeus et Appendix interna paa 2. — 5. Halefod, og dette Appendix er ligesom hos 

 Eukyphoterne forsynet med Krogborster i Spidsen. Herom mere senere. — Paa 2. Par 

 hos $ findes desuden et Appendix masculina. I . Par hos $ i£ har jeg ikke sét) ligner 

 Thalassinas (sé nedenfor), er ligesom dennes forsynet med nogle faa Kroge paa den indre Rand. 

 — Kun den alleryderste (distale) Del af det ydre Blad af G. Par Halefødder er sondret fra 

 del øvrige ved en Ledfôjning ligesom hos Horn.; den samme Hække Torne som hos denne. 



Skjoldet (Fig. 137 — 137"). Rostrum er kortere (hos Homarus længere) end An- 

 tennulernes Skaft , med 3 Par Torne ligesom hos Homarus. Tornen a fortsætter sig paa 

 hver Side med en lav Kam; mellem disse endnu to andre lignende Kamme; de samme 

 findes som Torn -Rækker hos Nephrops. — Furerne i det væsenligste som hos Homarus, 

 dog i det hele mindre stærke; bi er sondret fra b, derimod løber b og c sammen; a mere 

 fja;rnet fra c end hos Homarus. — Skjoldet sammentrykt. 



Halen. Epimererne ikke saa hoje som hos Homarus; 2. ligesom hos Horn. læn- 

 gere end de følgende. — Sidste Led svagt afrundet for Enden, iøvrigt for- og bagtil lige 

 bredt. Den samme Torn i Yderranden som hos Homarus (og Astaeus). 



Gællerne. Hver Gællestamme er forsynet med 2 Rækker meget smalle Blade: de 

 hos Homarus tilstedeværende talrige Gælletraade er bleven stærkt reducerede i Tal, og er 

 bleven fladtrykte. — Gælletallene kan jeg desværre ikke noje opgive, da jeg ikke kunde 

 ganske ofre det eneste foreliggende Exemplar; dog kan jeg oplyse, at ialfald nogle af 

 Epipoditerne bar en Gælle 1 ). 



1 del herværende Museum findes to Exemplarer af en Axius-Arl, der i liere 

 Henseender afviger fra A. princeps og nærmer sig til de andre Thalassiner, navnlig tydelig 

 til Callianassa. Denne Form er aabenbart identisk med den, som v. Martens har beskrevet 



') Smlgn. Huxleys Angivelser for Axius stirvnchus i «Classifie. of CrayQshcs» (Proc. Z. S. 1878, 



pag. 77S). 



