123 145 



Fôrste Maxille. Ilos do fleste forholder den indre Rand af Lac. interna sig lige- 

 som hos Carcinus, men hosGrapsus (Fig. 128) ogOcypode er den derimod — istedenfor 

 som hos Carcinus at være concav — convex, altsaa en ret betydelig Forandring i Sammen- 

 ligning med Carcinus. Den forreste Rand af Lac. interna har jeg bestandig fundet som 

 hos Carcinus. — Palpen har jeg hos Stenorhynchus fundet ganske kort, énleddet; de 

 andre, jeg har undersøgt, forholder sig heri som Carcinus. 



Mandiblens Corpus har jeg bestandig fundet som hos Carcinus. 



Antennerne er hos Pseudocorystes 1 ) kraftigere end sædvanlig hos Brachyurerne. 



Antennulerne. Hos Ocypodc er de to sidste Led samt Svøberne næsten 

 rudimentære. 



Halefødderne, nos nogle (f. Ex. Cancer pagurus) er Randene paa Bladet af 1. 

 Par Halefødder hos $ mindre sammensluttede end hos Carcinus. — Hos Cancer og Pseudo- 

 corystes finder jeg, at 2. Par hos $ har det yderste «Led» delt paa tværs, en Antydning 

 af dets Sammensætning af det indre Blad og Appendix interna. 



Skjoldet giver mig ikke Anledning til Bemærkninger; det slutter sig gennem- 

 gaaende i de Forhold, hvorpaa det her kommer an, til Carcinus'. 



Ogsaa de Former, der hos de Haan danner Gruppen Oxystomata, slutter sig 

 uden Undtagelse nôje til Carcinus. Jeg har af Oxystomer i det enkelte undersøgt Repræ- 

 sentanter for alle de Haans Familjer (Dorippe, Calappa, Hepatus, Persephone, Ranilia). 



Thoraxfødderne forholder sig i Reglen næsten ganske som hos Carcinus: Led- 

 akse 5—6 paa I. Par danner med 4 — 5 meget spidse Vinkler, Ledaksernc 6—7 og 5 - 6 omtrent 

 rette, etc. Hvad det fôrste Punkt angaar, gor dog Persephone og Philyra (og formodenlig 

 ogsaa andre Leucosier) en Undtagelse; hos disse danner Ledakse -i — 5 omtrent rette Vinkler 

 med 5 — 6, altsaa et Forhold, der staar i nojeste Analogi med det, vi fandt hos Homarus. 

 — Hos Dorippe er som bekendt Thoraxkrumningen 2 ) ligesom hos Dromiaceerne stærk 

 (Notopoder Latr.), og det bageste Par subcheliforme Thoraxfødder ligner ved en løselig 

 Betragtning Homolas; men den bevægelige Finger sidder ikke som hos Homola bagved, 

 men foran den ubevægelige. 



Tredje Kæbefod hos Dorippe og Calappa afviger ikke synderlig fra Car- 

 cinus'. Heller ikke hos Ranilia (Fig. 18) og Hepatus (Fig. 19) er Afvigelsen særdeles 

 stor; 4. Led har det samme characteristiske ydre Hjerne; hos Hepatus er den indre, øvre 



Corjstes forholder sig næsten ganske som Pseudocorystes. 

 Convexiteten vender som bekendt nedefter. 



19* 



