22 



Gællehulens Gulv hæves, og Gællelaagene presses ind- 

 efter; herved drives Vandet ud gennem Gællespalterne. 

 Ved hvert Aandedræt omskylles altsaa Gællebladene af 

 en frisk Vandstrøm. For at ikke Føden skal forsvinde 

 fra Mundhulen ud gennem Gællespalterne, findes i Reglen 

 et Gitter bestaaende af Udvækster fra Gællebuerne, der 

 rager ind over den indvendige Gællespalte. Lever 

 Fisken af Plankton (Svæv), er Gællegitret særlig stærkt 



udviklet for at 

 kunne tilbage- 

 holde de fine 



Fødeemner 

 (som hos Sild, 

 Heltling og 

 Karpe). Der- 

 imoderGælle- 

 gitrets Rolle 

 som Skærm 

 for Gællerne 

 næppe saa vig- 

 tig, thi Fisk, 

 der som Ør- 

 reden har et 

 svagt udviklet 

 Gællegitter, 

 der ikke kan 

 frasi Smuds- 

 dele, taaler 

 dog at svømme 

 i Vand, der er 

 opfyldt af fa- 

 ste Partikler, 

 saaledes som 

 Bækkene er 

 det med Sand 

 efter Regnskyl; men angribes Gællerne samtidig ad ke- 

 misk Vej, hvad der ofte er Tilfældet, hvor Fiskene lever 



Fig. 14. Vandret Snit gennem Hovedet af en 

 Fisk set fra oven; Skema. M Mund. T Tunge. 

 1,2,3,4 Første til fjerde Gælle. 5 Tænder paa 

 de nedre Svælgben. Sv Svælg. Kh Krophule. 

 GI Gællelaag. Pilen antyder Vandstrømmens 

 Retning. 



