23 



i Vand, der forurenes fra Fabriker, udskiller Gællerne 

 meget Slim for at dække sig mod de ætsende Stoffer, og 

 i den rigelige Slim bliver faste Partikler nemt hængende, 

 og de kan da tilstoppe Gællerne og kvæle Fisken. 



Fiskenes Iltforbrug er meget forskelligt, og herpaa 

 beror for en Del Ferskvandsarternes forskellige Udbre- 

 delse. Medens f. Eks. Ørredfiskene ikke trives i Vand, 

 der til Stadighed indeholder mindre end 6 cm 3 Ilt pr. Liter, 

 og kvæles, naar Iltindholdet synker til c. 3 cm 3 , saa kan 

 Karpen endnu trives vel i saadant Vand, og det gælder i 

 endnu højere Grad om Suderen. Bliver Iltholdigheden 

 for ringe, søger Fisken op til Overfladen og snapper efter 

 Luft, som den sammen med noget Vand lader passere mel- 

 lem Gællerne; herved iltes Vandet noget, men det er 

 dog kun for en Tid, at Fisken kan hjælpe sig med dette 

 Nødaandedræt. Tilføres der ikke Vandet mere Ilt, bliver 

 Fisken urolig, søger at springe op af Vandet, faar Krampe 

 og kvæles til sidst; den kvalte Fisk er ofte kendelig paa 

 sin opspærrede Mund og vidt udspilede Gællelaag og 

 Gællehud. I Luften kan kun de færreste Fisk aande; 

 dette skyldes dels, at Gællebladene klæber sammen, hvor- 

 ved den respiratoriske Overflade bliver for lille, og dels, 

 at Gællerne let tørrer ind, saa at Blodet ikke kan passere; 

 men ogsaa her er der stor Forskel mellem de forskellige 

 Arter; Sild og Helt dør meget hurtig efter at være kommet 

 op af Vandet, medens Karpe og Suder udmærket taaler 

 et Døgns Ophold i fugtig Luft, og Aalen endog frivillig 

 kan vandre over Land. 



Hjernen er lille i Forhold til Hjernekassen, saa at 

 den maa holdes paa sin Plads ved, at den yderste Hjerne- 

 binde er opsvulmet til en meget betydelig Tykkelse; i 

 Reglen er denne Hjernehinde meget rig paa Fedt. 



Lugteorganern.e er grubeformede Fordybninger, der 

 ligger paa hver sin Side af Snuden. Som oftest er Aab- 

 ningen til Gruben delt i to ved en Hudbro, og de forreste 

 af de herved dannede fire Næsebor er hyppig omgivet af 

 et lavere eller højere Hudrør. 



