69 



høje og ru eller piggede oventil eller endog svampe- 

 lignende udbredt foroven. Forgællelaaget har i Bag- og 

 Underkanten fire Pigge, af hvilke de nederste i Reglen 

 er skjult i Huden, medens de øverste er fri; den øverste 

 er skraat opadrettet og er den længste, men naar ikke til 

 Bagkanten af Undergællelaaget eller til Spidsen af Over- 

 gællelaagspiggen. Denne er kraftig, men naar dog ikke til 

 Kanten af det her bløde Undergællelaag, der selv bærer en 

 eller to Pigge. Mellemgællelaaget har een Pig. Rygfinnerne 

 er adskilt ved et Mellemrum. Anden Rygfinnes Straaler 

 er ru paa Siderne. Tornede Benknuder findes i Huden, 

 særlig paa Forryggen. Sidelinien er ufuldstændig, idet 

 den stopper op, inden den naar Halefinnen, undertiden 

 allerede under anden Rygfinnes Bagrand; den er ikke 

 pigvæbnet, men langs den findes flade Benskiver; over 

 og under den ses spredte Porer. Farven er i Reglen mørke- 

 brun paa Ryggen, hvid (Hunnen) eller gulbrun (Hannen) 

 paa Bugen. Kønnene adskilles let — ikke paa Kønstappen, 

 der er kort hos begge, men f. Eks. paa den hos Hannen 

 større anden Rygfinne, hvis Straaler, naar de lægges til- 

 bage, rækker forbi Halefinnens Rod. 



R x 7— 9; R 2 13— 15; G 14— 15; Br 16— 17; Bul-j-3; 

 Hx+ 10—11 -fx. 



Hornulken bliver henved tredive Centimeter lang. 

 Endnu er den ikke taget i vore Farvande, men den findes 

 almindelig i den indre Østersø og er enkelte Gange taget 

 ved Rugen og i Kattegat ved svensk Kyst. Dens Udbredelses- 

 omraade naar højtop i Ishavet, og dens Forekomst i Øster- 

 søen skyldes sikkert, at den er vandret ind her, da Østersøen 

 stod i Forbindelse med det hvide Hav; paa samme Maade 

 er den ved Landets Hævning ble- 

 ven indespærret f. Eks. i Ladoga, 

 Vettern og Venern og holder sig 

 nu i disse Søer, hvor den dog 

 ikke bliver over et Par og tyve 

 Centimeter lang og i det hele 

 har ændret sig en Smule (var. 

 relfcta), idet bl. a. Øjnene er 

 blevne større og Isseknuderne 

 mindre. Medens Hornulken i 

 Salt- og Brakvand lever paa ringe 

 Dybde, søger den i de Fersk- 

 vandssøer, hvor den forekommer 



relict, de største Dybder (75—150 Meter). Krebsdyret 

 Idothea entomon, der forekommer relict de samme Steder 

 som Hornulken, synes at være dennes mest yndede Føde- 

 emne.! 





Fig. 32. Hoved af en Horn- 

 ulk. (Efter Zoologia danica). 



