74 



Farven varierer, men er oftest paa Ryggen graaagtig eller 

 rødbrun, paa Bugen hvid og med et hvidligt Baand langs 

 Siden paa Grænsen mellem de to Farver; rødlige Farver 

 er hyppigst paa Ryggen og paa de uparrede Finner; Bryst- 

 finnernes Inderside er sort med blaa Kant. 



R x 9— 10; R 2 16; G 14— 16; Br 11 -f 3 (frie); Bul +5; 

 Hx-f 11 -fx. 



Den røde Knurhane bliver hos os meget større end 

 den graa; Individer paa over tresindstyve Centimeter 

 forekommer, og dens sædvanlige Størrelse er over halv- 

 tredsindstyve Centimeter; derimod synes Individer mindre 

 end tredive Centimeter yderst sjælden at være taget hos os. 



Fig. 35. Rød Knurhane. (Efter F. A. Smitt). 



Den røde Knurhanes Udbredelsesomraade rækker fra Lo- 

 foten til Kap det gode Haab, og den er almindelig i Middel- 

 havet. Hos os er den langtfra saa hyppig som den graa — 

 forekommer indenfor Skagen overhovedet vist kun som 

 Gæst i visse Aar — men er dog taget saavel i Vester- 

 havet som i Skagerak, Kattegat, Øresunds nordlige Del 

 og i den vestlige Østersø, derimod ikke længere mod 

 Øst. Rimeligvis yngler den hos os ikke indenfor Skagen; 

 Legetiden skal ligge noget senere end den graa Knur- 

 hanes og strække sig til Midten af Oktober Maaned. Æg 

 og Unger er pelagiske. I omstrejfende Levevis og med 

 Hensyn til Føden ligner den den graa Knurhane. Efter 

 Iagttagelser i Middelhavet skal den hyppig skyde op af 

 Vandet og holde sig en kort Tid glidende i Luften paa 

 de store Finner; særlig ejendommeligt tager dette sig ud 

 om Natten, da den røde Knurhanes Hoved og især dens 

 Mund lyser med et fosforagtigt Skin. 



