81 



1. Mulle (Mullus surmulétus Linné). 



Første Rygfinnes Pigstraaler er svage og bøjelige; 

 første Straale i anden Rygfinne ugrenet, men i Spidsen led- 

 det. Farven er mønjerød paa Ryg og Sider med tre til fire 

 gullige Længdestriber; Bugsiden er hvid med rosenrød 

 Tone. Hos en lidt mindre Form af samme Art mangler 

 de gule Længdestriber. 



R t 7— 8; R 2 9; G7; Br 17— 18; Bul + 5; Hx + 15+x. 



Mullen bliver næppe over fyrretyve Centimeter lang 

 og hos os rimeligvis ikke over tredive. Dens egentlige 

 Hjem er Middelhavet, men ogsaa ved Frankrigs og Eng- 

 lands Kyster kan den være talrig, og i Vesterhavets syd- 

 lige Del er den (efter de pelagiske Ægs Antal at dømme) 

 ikke sjelden; ved den norske Kyst er den, omend ikke 

 hyppig, taget op til Bergen. Ind i Kattegat og vore andre 

 Farvande kommer den tilsyneladende kun i visse Aar med 

 særlige Strømforhold og i Reglen først efter, at dens Lege- 

 tid er forbi. Den er taget saa langt inde som i den vestlige 

 Østersø (ved Neustadt). Den har længe været regnet blandt 

 vore meget sjeldne Fisk, men i 1903 viste den sig i større 

 Antal, saa at der fra flere Steder meldtes om Fangst af 

 denne letkendelige Fisk. 



Dens Føde bestaar af smaa Krebsdyr. Kendt er den 

 umaadelige Pris, der i Roms Forfaldstid blev sat paa 

 Mullen, som maatte forlyste Bordgæsterne ved sit pragt- 

 fulde Farvespil, medens den langsomt dræbtes; dengang 

 betaltes der indtil 10,000 Sestertier (1400 Kr.) for Stykket, 

 og omend Prisen nu er falden til et mere beskedent 

 Stade, regnes Mullen endnu for en af de bedste Fisk. 



Den ustribede Form er ikke, som man oprindelig troede, 

 en egen Art, ej heller, som man senere formodede, Hannen, 

 medens de stribede skulde være Hunnerne; i Virkelig- 

 heden synes det at være en sydligere Form, og den er 

 aldrig taget hos os. Mullens Legetid synes at falde om- 

 kring Juni Maaned, og Legen foregaar paa femogtyve til 

 fyrretyve Meters Dybde. De pelagiske Æg er fundne i 

 det sydlige Vesterhav, og smaa Unger i Bundstadiet er 

 fundne ved svenske og norske Skærgaardskyster, saavel 

 som ved Frederikshavn (1897). 



6. Familien Sparidæ. 



Kroppen sammentrykt, mer eller mindre høj. 

 Munden endestillet. Veludviklede, stærke Tænder, 

 spidse, skærende eller stumpe. I Reglen ingen 



C. V. Otterstrøm : Fiske I. 6 



