85 



meget smaa, men endnu længere tilbage atter større, men 

 stumpe, og indenfor dem er der uregelmæssige Rækker 

 af større og stumpere Knusetænder. Paa Underkæben 

 er der ligeledes fortil en Karte af spidse Tænder, og af 

 disse er de i den yderste Række fortil længere og spidsere; 

 de smaa Tænder, som fortil sidder indenfor dem, fort- 

 sættes bagtil og danner her den yderste Række, hvis Tæn- 

 der alle er temmelig spidse; indenfor denne Række er 

 der et Par uregelmæssige Rækker af tykkere og stumpere 

 Tænder. Svagt Overbid. Øjnene er store. Gatfinnen har 

 tolv Blødstraaler. Farven paa Ryggen brunligrød, paa Si- 



Fig. 41. Spidstandet Blankesteen. (Efter F. A. Smitt). 



derne sølvgraa med rødligt Skær, paa Bugen sølvhvid; Fin- 

 nerne stærkt røde, en sort Plet ved Begyndelsen af Sidelinien. 

 R12 + 11 13; G3^ 12; Br 16— 17; Bu 1 + 5; H x + 

 17 4- x. 



Den spidstandede Blankesteen kan blive omkring en halv 

 Meter lang. Den lever vistnok baade af dyrisk Føde (Smaa- 

 fisk, Krebsdyr) og Plantedele. Den synes at holde sig paa 

 over et halvt Hundrede Meters Dybde, men om den kan 

 leve pelagisk paa disse Dybder ligesom til Tider Rødfisken, 

 sammen med hvilken den f. Eks. fanges ved Bergen, vides 

 ikke. Legetiden falder i Vintermaanederne, men der er 

 aldrig taget Unger af den hos os; Æggene er rimeligvis 

 pelagiske, men de kendes lige saa lidt som de spæde Unger, 

 hvorimod de lidt større Unger er almindelige f. Eks. ved Eng- 

 lands Kyst. Den spidstandede Blankesteens Udbredelses- 

 omraade gaar mod Nord til Trondhjemsfjorden og mod Syd 



