86 



i hvert Fald til de canariske Øer; i Middelhavet er den 

 almindelig. Fra vore Farvande kendes den fra atten Fang- 

 ster, jævnt'fordelte over Aarets Maaneder; to var fra Vester- 

 havet, ni fra Skagerak, tre fra Kattegat, een fra Store Bælt, 

 to fra det nordlige Øresund, og een toges i Øresund ved 

 Dragør. 



2. Rød Blankesteen (Pagéllus ery- 

 thrinus Linné). 



Ligner meget foregaaende Art, men Hovedet er læn- 

 gere og Snuden meget spidsere. Saavel paa Mellemkæbe- 

 benene som paa Underkæbens bageste Del findes i Reg- 

 len kun to Rækker Knusetænder, og disse er temmelig 

 svære. Kæberne er lige lange. Øjnene middelstore. Ryg- 



Fig. 42. Rød Blankesteen. (Efter F. A. Smitt). 



gen er karminrød, Siderne rosenrøde, under Bugen med 

 Sølvskær; Finnerne rosenrøde; ofte findes der smaa, 

 himmelblaa Pletter paa de øvre Dele af Kroppen. 



R 12—13 4- 9—10; G 3 + 8—9; Br 15; Bu 1 -f 5; 

 H x-f- 17 4- x. 



Den røde Blankesteen kan blive omkring en halv Meter 

 lang. Den er kun een Gang taget hos os (Skagen 4. Marts 

 1873). Den er en sydligere Art end den foregaaende og 

 findes almindeligst i Middelhavet og det sorte Hav, ved 

 den afrikanske Kyst, i det mindste til de canariske Øer 

 og udfor Spanien og Portugal; ved Frankrig er den alle- 

 rede mindre almindelig og ved England meget sjelden. 

 Det er derfor ikke at vente, at den saa snart vil blive 

 truffet igen ved vore Kyster. Yngleforholdene er ukendte. 



