13 



Blødstraale, saa at den sidste Pigstraale egentlig ikke er 

 helt fri. De to første af Ryggens Pigstraaler kan ligesom 

 Pigstraalerne i Bugfinnerne rejses vinkelret paa Kroppen 

 og kan da ikke lægges ned igen f. Eks. ved Tryk, men 

 kun ved Fiskens egen Vilje, idet de bevæges ved et saa- 

 kaldt Spærreled. Baade Ryg- og Gatfinne er bagtil i 

 sidste Straales hele Længde fæstet til Kroppen med 

 Finnehud. Sidelinien er fuldstændig (dog kun til Hale- 

 kølen). Farven veksler efter Aarstid, Køn og Opholds- 

 sted; om Vinteren er Fisken oventil blaagrøn, nedentil 

 sølvhvid; om Sommeren bliver Rygsiden mørkere; mest 

 Indvirkning har dog Legetiden, idet Fisken i Legedragten 

 er brunlig paa Ryggen med mørke Tværbaand og med 

 messinggul Tone over de sølvhvide Sider, hvortil hos de 

 modne Hanner yderligere kommer en pragtfuld rød Farve, 

 der breder sig mer eller mindre — stundom over det 

 meste af Fisken — fra det Sted, hvor Gællehudene nær- 

 mer sig hinanden, og samtidig har Hannens Ryg og 

 særlig Panden en blaagrøn Farve, medens Øjnene skinner 

 grønt. Ungerne er hyppig næsten skaktavlede med brunt 

 paa Sølvgrund. 



R 2— 4-f-8-14; G 1 + 8— 10; Br9-ll; Bu 1 + 1 ; 

 H x + 12 -f x. 



Den trepiggede Hundestejle optræder i flere Varieteter, 

 der særlig kendetegnes ved den mer eller mindre stærke 

 Udvikling af Kroppens Benplader. Som Yderpunkterne 

 for Formrækken staar Varieteten trachurus, med den 

 stærkeste Pansring samt i det hele den kraftigste Udvik- 

 ling, og Varieteten gymnurus, der er spædere udviklet. 

 Mellem dem staar Varieteten hemigymnus. 



1. Varietas trachurus Cuvier & Valenciennes. Ind- 

 til godt elleve Centimeter lang. Langs hver Kropside en 

 Række paa tredive til treogtredive tværstillede Benplader, 

 afi hvilke de bageste danner en stærkt fremspringende 

 Køl paa hver Side af Halen. Hyppigst tolv Blødstraaler 

 i Rygfinnen. 



2. Varietas hemigymnus Collett. Tre smaa Ben- 

 plader ovenover Brystfinnen og tre -fire Plader over og 

 bag Bækkenbenets opadstigende Vinge samt smaa Plader, 

 der danner Køle paa Halesiderne. 



C. V. Otterstrøm : Fiske I. 8 



