116 



ryddelsesfiskning), des flere af Ungerne vil undgaa at blive 

 ædt af deres graadige ældre Slægtninge, og allerede næste 

 Foraar sætter de det næste Slægtled i Verden. Hvor de 

 naturlige Livsbetingelser er gode, vil det derfor i mere 

 aabne Vande være en ret haabløs Kamp at søge Hunde- 

 stejlen udryddet ved Opfiskning. 



I et velindrettet Akvarium lader det sig gøre at faa 

 Hundestejlen til at bygge Rede, og man kan her iagttage 

 dens ejendommelige Liv. 



2. Nipigget Hundestejle (Gasterosteus 

 pungitius Linné). 

 Den lukkede Mund har temmelig stærkt Underbid, 

 men Overkæben kan skydes frem. Øjnene er store og 

 højtsiddende. Pigstraalerne foran Rygfinnen er meget 

 mindre end den foregaaende Arts; de vender skiftevis til 

 højre og til venstre og kan lægges ned i en Fure; de er 

 fæstet ved et Spærreled og kan kun lægges, naar Fisken 

 selv vil; hver af dem bærer bagtil en lille Finnehud, der 

 fra den bageste af Pigstraalerne staar i Forbindelse med 

 den forreste Blødstraale. Bugfinnens Pigge er større end 

 Rygpiggene og er ligeledes fæstet ved Spærreled. Baade 

 Ryg- og Gatfinne er i hele sidste Straales Længde forbundet 

 med Kroppen ved Finnehud. Kroppen mangler Benplader 

 med Undtagelse af den, af de sammenvoksede Bækken- 

 ben dannede, og en mer eller mindre tydelig, af smaa 

 Benplader dannet, Køl paa Siderne af Halen samt under- 

 tiden nogle smaa Benplader ved Sideliniens Begyndelse. 

 Sidelinien er fuldstændig, men utydelig. Farven er veks- 

 lende, i Reglen oventil olivengrøn med sorte Streger og 

 Punkter, nedentil sølvhvid; ikke sjælden er Fisken neden- 

 til eller over det hele mer eller mindre sort. Nogen i 

 den Grad udpræget Legedragt som den store Hunde- 

 stejles findes ikke hos denne Arts Han, men i Legetiden 

 synes dens Farver dog at være kraftigere, og der kan være 

 Spor af rødlig Tone under Hovedet og ved Brystfinnernes 

 Rod. 



R7— 11+9— 11; GI +9—10; Br 9— 10; Bu 1 + 1 ; 

 Hx + 12 T x. 



