117 



Den nipiggede Hundestejle bliver næppe synderlig over 

 otte Centimeter lang, og det er kun under særlige gunstige 

 Forhold, at den opnaar en saadan Størrelse; her fra Landet 

 kendes den ikke større end halvfjerdsindstyve Millimeter; 

 i de fleste Smaadamme, hvor Bestanden kan være talrig nok, 

 bliver Fisken netop paa Grund af Overbefolkningen kun 

 fire— fem Centimeter lang. Dens geografiske Udbredelse 

 er omtrent som den store Hundestejles, dog er den ikke 

 funden i Grønland, og inden- 

 for Omraadet er dens Fore- 

 komst anderledes, idet den er 

 en typisk Ferskvandsfisk, der 

 vel gaar ud i Brakvand f. Eks. 

 i vore Fjorde og i Østersøen, Fi S- 56 - Ni P J gg et Hundestejle, 

 men ikke vover sig ud i egent- < Efter Zoologia danica). 

 lig Saltvand. Ligesom fore- 



gaaende Art findes den næsten i al Slags Ferskvand, 

 men den er vel nok noget mindre hyppig end den tre- 

 piggede Hundestejle. Den synes at kunne friste Livet 

 paa saadanne Steder som i Klitsøer og sure Moser, hvor 

 end ikke den trepiggede Hundestejle kan klare sig. Dens 

 Levevis er omtrent som den trepiggede Hundestejles, dog 

 bygges Reden ikke paa Bunden, men oppe mellem Vand- 

 planter. 



2. Tangsnarreslægten (Spinåchia Fleming). 



Kroppen meget langstrakt, ikke sammentrykt, 

 men kantet. Snuden mere end dobbelt saa lang 

 som Øjets Tværmaal. Halen udgør over Halvdelen 

 af Totallængden. Bugfinnerne har een Pigstraale og 

 to Blødstraaler. Bækkenbenene er ikke sammen- 

 voksede, rører næppe hinanden paa Midten og er 

 i øvrigt langt adskilte. 



Til Slægten hører kun den følgende Art. 



1. Tangsnarren (Spinåchia vulgåris Fleming). 

 (Gastræa spinåchia Sauvage). 

 Snuden fortil fladtrykt. Den lukkede Mund med 

 Underbid, men Overkæben er stærkt fremskydelig. Alle 

 Pigstraaler har Spærreled, omend ikke i saa udpræget 

 Grad som hos de foregaaende Arter. Ryggens Pigstraaler 

 frie, hver med sin Stump Finnehud bag sig, i Reglen af- 



