149 



„Øjenpletter", mørke og i Reglen med hvid eller gul Ring; 

 Bugen er gullig. 



R 76—81 ; G 2 + 39-44; Br 12; Bu 1 + 1 ; Hx + 

 14 -fx. 



Tangsprællen bliver gerne omkring en Snes Centi- 

 meter lang eller lidt mere. Dens Udbredelsesomraade gaar 

 fra den russiske Ishavskyst til Frankrigs Atlanterhavskyst, 

 omfatter Island og Nordamerikas Østkyst og naar langt 

 ind i Østersøen, mulig endog til den bottniske Bugts sydlige 

 Del. Hos os er den almindelig overalt, hvor der er haard 

 Bund med Plantevækst paa mindre end tyve Meters Dybde, 

 dog ikke saa hyppig i den egentlige Østersø. Den skal, 

 hvor der er stærk Ebbe og Flod, ofte holde sig skjult 

 mellem den tørlagte Tang. Dens Føde bestaar af Smaadyr. 

 Legen falder i Maanederne November til Januar; Æggene 







Fig. 71. Tangspræl. (Efter Zoologia danica). 



lægges paa Bunden, men den spæde Yngel er pelagisk og 

 er truffet fra Januar til Juni Maaneds Begyndelse i alle 

 vore Farvande, talrigst i Kattegat og Bælterne og særlig 

 i Limfjorden. Først naar Ungen har naaet en Størrelse 

 paa henved tre Centimeter, opgiver den sit pelagiske Liv 

 og søger Bunden. Uden økonomisk Betydning. 



4. Havkatslægten (Anarrhichas Artedi). 



Kroppen middelmaadig langstrakt; kraftig. Hove- 

 det kort og fortil afrundet. Munden stor. Stærke 

 Tænder paa Kæberne, Plovskærbenet og Gane- 

 benene. Syv Gællehudstraaler. En enkelt Ryg- 

 finne; dens Straaler er alle ugrenede og uleddede, 

 men kun de bageste er stive og spidse. Bugfinner 

 mangler. Halefinnen er afsat fra Ryg- og Gat- 

 finne. Skællene er meget smaa eller endog rudi- 

 mentære, tynde og glatte. Blindtarme mangler. 



Af Slægtens fem Arter lever een hos os. 



