160 A. Aigner Lajos. 
fordultam, esni kezdett az eső, minek folytán a déli vonattal haza- 
tértem. Musa igen szépen fekvő, nagy telep külön álló — mint 
mindenütt — faházakkal. Van itt is iskola, de nem magyar, ilyent 
az oláh kormány nem engedélyezett, csak nagy nehezen németet, 
úgy, hogy itt a székely fiúk. németül tanulnak és csak magán 
úton magyarul. Kedves szomszéd ez az oláh! 
Ennél érdekesebb volt két ízben való kirándulásom  Górra. 
Első ízben (jul 11.) ismét a főerdészszel mentem omnibuszon a 
góri, siklóig s azon fel Górra. Ez kicsiny, de nevezetes telep. Elő-ss 
ször a legmagasabb pont (1500 m.), melyen hazánkban állandóan 
laknak emberek, másodszor itt van két év óta a haza legmagasabb 
meteorologiai állomása, melyet Terjung Károly főgépész ke- 
zel, aki Székely Sándor gépésznél szállásolt el, még pedig 
igen jól és Szilveszter nevű munkásban igen értelmes vezetőt 
adott velem a Gór havasra. Ennek csúcsa (székelyesen ponkja) 
egészen kopár, de addig nem is jutottunk, hanem csak aljáig, a 
honnan páratlan szépségű panoráma nyílt Havasalföldre, a hogyan 
Romániát hajdan nevezték. Az úton fölfelé (székelyesen kifelé), 
daczára az igen szeles időnek, fogtam a többi közt a Pieris ab. 
bryontae igen szép példányait, az Erebia Medusa érdekes kis faj- 
táját és nehány Larentia-fajt, mely utóbbiakat a földre lapuló gya- 
log fenyő (borsfenyő vagy boróka) bokraiból zavartunk fel. Fenye- 
gető felhők siettették hazamenetelünket. Lefelé (székelyesen befelé) 
jövet a csakugyan bekövetkezett zuhogó esőtől bőrig áztunk. 
Délután kissé kiderülvén, az 17/(8 m. magas Lakócza havas felé 
mentem s itt is érdekes zsákmányra tettem szert, csakhogy sokat 
szenvedtem a cseszle nevű apró légytől, mely itt. a. mMűSMGzZátKÉS 
szúnyogot helyettesíti s azok nemes tulajdonságait magában 
egyesíti, azzal a kellemes különbséggel, hogy éjjel zeneszó nél- 
kül kínoz. Másnap hűvös borús idő lévén, visszamentem  Com- 
mandóra. Másod ízben (jul. 22.) sem jártam több szerencsével. 
Hikkor is a Gór ponkja alól kergetett vissza a fenyegető eső, mely 
alkalommal a czipő felhorzsolta a lábamat, úgy, hogy délután csak 
biczegve gyűjthettem és másnap szakadó esőben tértem vissza 
Commandóra. 
Itt a fájós lábam miatt ékes lemezbotosban gyűjtöttem még 
nehány napig és kivált este a villamos lámpákon számos Noctuát 
és Geometridát fogtam. Ebben fősegédem volt Gál Ödön, ki 
igen ügyes fogónak bizonyult és ki még elmenetelem után is:több 
ízben küldött számos, részben igen érdekes lepkét. Rajta kívül 
akadt azonban más segítő is s olykor hatan-nyolczan álltuk körül 
JA 
