156 A. Aigner Lajos. 
közelítve az én kedves Mikes Kelemenem ősi fészkét Zágont, 
és Köröst, a hol Körösi Csoma Sándor, az őshazát kereső 
búvár született. Este felé Kovásznára értem. Fürdőhelynek elég. 
primitiv. Csodás hatású gyógyforrását, a Pokolsárt, fabódé veszi 
körül. Másnap körülnéztem az 560 m. magasságban elterülő és 
5000 lakossal bíró elég barátságos nagyközségben, künn is jártam 
a hegyek alján, de a gyűjtésnek véget vetett az eső, mely a kö- 
vetkező napon is tartott. 
Julius 5-én Gyulafalvára utaztam, daczára ama hírnek, hogy 
ellőtte való nap még havazott odafenn. Délkor hűvös, szeles idő- 
ben felszálltam az Erdélyi Faipar R.-T. tulajdonát képező ipar- 
vasútra és nyílt kocsin (lórin), krumpli zsákon ülve, elég gyor- 
san értem Térrétre, illetőleg a társulat siklójának aljához.  Utitár- 
sam volt Gál Ödön gyulafalvi m. kir. vámhivatalnok, kinek be- 
mutatkozván, elmondtam, hogy Gyulafalván rovarokat és kivált 
lepkéket akarok gyűjteni. , Kárlesz felmenni — úgymond — mert ott 
bizony 9—6 lepkefajnál több nem található." Nagyot nézett rám, 
midőn erre fogadást ajánlottam, hogy három kedvező nap alatt 
legalább száz fajt szedek össze. Utóbb teljesen megtért e tekintet- 
ben, a gyűjtésben legbuzgóbb segítőm és mondhatom, igaz bará- 
tommá lett, a ki kutatásomban lehetőleg támogatott s egyébként 
is megtett érdekemben minden tőle telhetőt. 
Térrétről a sikló s ennek tetejétől ismét a vasút visz tovább 
Gyulafalvára. Minthogy azonban a siklónál felírás van, mely szerint 
a felszállásra senki engedélyt nem adhat, és ennek értelmét nem 
sejtettem, a sikló mellett hágtam fel a hegytetőre. Pedig bátran 
mehettem volna a siklón is. Ennek rendeltetése ugyanis az, hogy 
rajta le s tovább Kovásznára szállítsák a ,fent" feldolgozott fát, 
de mivel régebben a szállításnál többször " esett baj még ember- 
életben is, eltiltották a személyszállítást, vagyis kijelentették, hogy 
a sikló használatára nem adhat senki engedélyt: a ki mégis 
igénybe veszi, saját felelőségére teszi. No, de évek óta nem történt 
baj s így, ha be vagyok avatva, bizvást megyek rajta, a mint 
utóbb mentem is. 
A hegytetőn újra találkoztam Gál Ödönnel, kinek taná- 
csára a 22 klm. távol , Commandó" nevű gyártelepen állapodtam 
meg, a hol ő ís lakik. Itt aztán tudtam meg csak, hol vagyok: 
nagyszerű ipartelepek hálózatának központján. Ezek története és 
fejlődése igen érdekes. 
Körülbelül 15 évvel ezelőtt Horn Dávid budapesti vállal- 
kozó Záthureczky Károly-nak Kovászna, Papolcz és Zágon 
