Ma^yarot szag pillangói 25 



A hernyók nagyobbára a növények leveleivel, virágaival és 

 csíráival, némelyek meg (néhány Lycaena-íajé) magvakkal élnek. 

 Az utóbbiak egész életüket magtokokban töltik. Legtöbbjük ma- 

 gánosan él, nappal elrejtőzik és csak éjjel jön elő táplálkozni, 

 mások társasán élnek (p. o. Pieris Brassicae) és nappal látnak 

 eledel után. Egyik részük, mely őszkor kel ki, a telet erre a 

 czélra készített közös szövedékben húzza ki (p. o. Aporia Crataer/i), 

 mások kövek vagy moha alatt telelnek át. 



Némely faj léte bizonyos növényhez van kötve és máson meg 

 nem él, mások egyes növénycsaládra szorítkoznak, ismét mások 

 pedig mindennemű apró növénynyel táplálkoznak. 



A hernyóállapot tartama igen különböző. A tavaszkor letojt 

 petékből kikelő hernyók n.ég abban az évben érik el teljes nagy- 

 ságukat és bábbá, majd lepkévé lesznek ; az őszkor letojt petékből 

 azonban csak a rákövetkező évben fejlődik lepke. A hernyók meleg 

 időjárás mellett gyorsan, hidegben lassabban fejlődnek. Ennek tu- 

 lajdonítható, hogy némely faj, mely a lapályon kétivadékü, hegyes 

 vidéken csak egyivadékú. A legtöbb hernyó 3— (> heti táplálkozás 

 után bábozódik be, 



A hernyó a bebábozódás előtt nyugtalanná válik és addig 

 futkos ide-oda, míg megfelelő helyet nem talál a bebábozódásra. Szá- 

 mos piUangótaj hernyója fargyűrűjét ekkor valami tárgyhoz erősíti, 

 ügy hogy a báb szabadon lóg alá (pupa suspensa); mások övet fonnak 

 derekuk köré s annálfogva erősítik magukat — fejjel fölfelé — ■ ághoz, 

 falhoz stb. (p, succincta). Némely faj laza kis szövedékben, egyesek 

 pedig egyszerűen az avar alatt bábozódnak be. 



Ilyenkor ismét szétreped a bőr, melyet a báb folytonos moz- 

 gatás által teljesen lehány magáról. 



A báb alakja hengeres vagy zömök, gyakran éles kiszögelé- 

 sekkel. A chitin takarón tisztán látható a pillangónak feje, csápja, 

 szárnya stb. Színe többnyire barnás^ gyakran aran^ színű pety- 

 ly ékkel ékesített. A bábnyugalom rendszerint 10—15 napig tart. 

 Ez idő vége felé elszíntelenedik a báb és takaróján át látható a pillangó 

 színe és rajzolata. A bábburok végre a hátoldalon megreped, a 

 pillangó testének mellső részével kivergődik belőle, azután lassanként 

 kiszabadítja lábait, szárnyait és potrohát, majd valamely közellevő 

 tárgyra kapaszkodva várja meg, míg szárnya teljesen kifejlődik és 

 meg.szárad. Ekkor a pillangó szárnyra kél. 



V. A pillangók elterjedése. 



Pillangók csaknem az egész földkerekségen találhatók, a mennyi - 

 ben az növényzettel bír, de nem egyforma mennyiségben. Európa- 



