— 20 — 



att man far det genom en försigtig behandling af harmalin 

 eller saltsyradt harmalin med ganska litet salpetersyra. Lös- 

 ningen afdunstas och försättes sedan med mera salpetersyra, 

 som utfäller salpetersyradt Leukoharmin* men behåller olör- 

 stördt harmalin i lösningen. Kommer det icke så noga an 

 på en liten förlust af harmalin, så kan man skilja en bland- 

 ning af båda dessa baser derigenom, att man löser dem i 

 alkohol, försatt med ättiksyra, och fäller den upphettade lös- 

 ningen med ammoniak, hvarvid harmalin förvandlas i ett brun- 

 rödt hartslikt ämne, som länge stannar i lösningen , under det 

 att leukoharmin utfaller i hvita kristaller. Låter man båda 

 växtbaserna anskjuta ur samma alkohol-lösning, så fås de 

 blandade, men i skilda kristaller, harmalin i brungula, bla- 

 diga , leukoharmin i färglösa, nålformiga kristaller.'' 



"Den andra växtbasen fås genom en längre fortsatt åver- 

 kan af salpetersyra på harmalin, är guldgul och har deraf 

 fatt namn af chrysoharmin. Sätter man till en lösning i 

 \ ätten af svafvelsyradt harmalin först alkohol och sedan efter 

 hand stark salpetersyra, så erhåller man en ymnig aul fäll- 

 ning af den nya basen, i form af salt, som tvättas med al- 

 kohol , löses i vatten och fälles med ammoniak, hvarvid ba- 

 sen vanligen erhålles ren. Svafvelsyradt chrysoharmin är 

 svårlösligt i fri svafvelsyra och kan derföre utfällas ur en 

 blandad lösning af alla tre dessa basers svafvelsyrade salter, 

 hvarvid de båda andra stanna i lösningen". 



"Det röda, äfvenväl basiska färgämnet, Göbkls harmala 

 anser jag konseqvcntare böra kallas porpkyrkarmin. Det fram- 

 bringas efter hand genom inverkan af alkohol på fröen. Man 

 fyller en flaska ända upp i halsen med fröen, och slår alko- 

 hol derpä så att fröen deraf betäckas och lemnar det säj 

 men när alkohol ofvantill afdunstat, sä bör den ersättas emel- 

 lanåt. Sedan den röda kroppen bildat sig, kan den genom 

 en blandning af alkohol med fri syra ur fröen utdragas; men 

 om alkoholn afdestilleras, sa förloras der vid lösningens sköna 

 purpurfärg, som blir brunröd. Om deremot de i alkohol in- 



