OFVERSIGT 



AF 



KONGL. VETENSKAPS-AKADEMIENS 



FÖRHANDLINGAR. 

 År&. 9. IS 45. j& a. 



Onsdagen den 12 Mars. 



Föredrag. 



1. Metallen Aluminium. — Sekreteraren medde- 

 lade följande ur en skrifvelse från Akademiens ledamot, Hr 

 Prof. Wöhler i Göttingen, af den 9 Febr. 1845. 



"Aluminium reduceradt ur chloraluminium är en ganska 

 smällbar metall. Det grå metallpulver, som fås, består af 

 idel små kulor, ej sällan så stora att blotta ögat urskiljer 

 dem. Jag har fått dem af knappnålshufvuds storlek. Det är 

 fullkomligt smidigt, och låter under hammaren utslå sig till de 

 tunnaste blad, utan att spricka i kanterna. Det har tennels färg 

 och glans och behåller sig blankt i luften. Dess eg. vigt är 2.67. 

 Det är alldeles ulan verkan på magnetnålen. Af ven i delta 

 tätare tillstånd sönderdelar det vatten vid + 100°, och löser sig 

 med liflig vätgas-ulveckling i en utspädd icke varm kalilut. 

 I syrgas tänder det sig icke förr än det kommit till stark 

 glödgning, men brinner då med samma hvita eld, som en 

 zinkkula för blåsröret. Den nybildade lerjorden smäller af 

 hettan och innesluter ofta små kulor af aluminium, som der- 

 igenom undgå förbränningen. Aluminium, som förut blifvit 

 ulplattadt, instucket i en smält perla af borax eller fosfor- 

 salt och påblåst, låter smälla sig till kula, ehuru det natur- 

 ligtvis genom syrsättning betydligt förminskas, och slutligen, 

 om man blåser för länge, alldeles försvinner. Kulan af fosfor- 

 salt är derunder uppfylld af stora glasblåsor genom fosfor- 



