granatröda octaedrar. Dessa afskildes med kokande vallen 

 hvari de upplöstes. Under lösningens långsamma afsvalning 

 erhölls saltet i större, mörkare krisfaller; under hastig af- 

 svalning utföllo smä granalröda octaedrar som förut, så vida 

 icke under den hastigare afkvlningen vätskan omrördes, då 

 ett rosenrödt kristallpulver fälldes. Dessa granatröda kristal- 

 ler, hvilka Arfut.dson redan för 15 år sedan iakttagit, och, 

 såsom anteckningen å pra?para(et i Hr Frih. Berzf.lii pra?- 

 para t samling visar, ansett vara en förening af osmiumoxid 

 med kali och välten, ehuru han ej underkastat dem en nog- 

 grannare undersökning, analyserades af Hr Claus., som fann 

 saltet vara KOs + 2H. Då osmiunisyrlighetens tillvaro i bör- 

 jan af undersökningen var Hr Claus obekant, trodde han 

 först, att saltet innehöll osmiumsyra ; men genom repeterade 

 analyser har han ftfverfygart sig dernm, att saltet innehåller 

 den af Hr Fkkmv upptäckta syrligheten, ocli har dertill funnit, 

 all om osmiumsyra upplöses i ett öfverskolt af kali och lös- 

 ningen kokas, så färgas vätskan brunröd genom syrans re- 

 duktion till syrlighet, utan all närvaro af något desoxiderande 

 ämne. Ett med kalisaltet lill sammansättningen analogt ba- 

 rylsalt framställdes äfven. Den från de granatlöda kristal- 

 lerna befriade fällningen destillerades med kungsvatten, livar- 

 vid mycket osmiumsyra öfvergick. Den i retorten återstå- 

 ende torra massan extraherades med vatten och saltsyra, hvar- 

 vid titansyrehaltig kiselsyra stannade olöst. Lösningen, blan- 

 dad med salpetersyra, gaf i destillation spår af osmiumsyra. 

 Solulionen, derefter försall med chlorkalium, gaf en fällning, 

 beslående af kalium- och iridiumchlorid, innehållande mycket 

 nilhenium. Efter saltels frånskiljande hade lösningen mörk- 

 grön färg och gaf nu med ammoniak en fällning af kiselsy- 

 ivli.il ligt chromoxidhydrat. 



Den koncentrerade vätska, som under afdunslningen lem- 

 nat ofvanbeskrifne fällning, var gulbrun. Den bilades i en 

 relort, försallcs med utspädd svafvelsyra tills svag sur reak- 

 tion uppkom, och efter kolsyrans och salpetersyrlighelens borl- 



