— 86 — 



ganska lilet variera fanns del resultat, att svaflets alomvigl är 

 2Ui>.7. r >, som ganska nära instämmer med medelresultatet af de 

 äldre försöken. Denna lilla förändring i svaflets atomvigt 

 inflyter på Arsenikens, Fluorens, Tantalens, Thoriums, Zir- 

 coniums, Aluminiums, Magnesiums och Calciums atomvigter, 

 som alla äro härledda från föreningar med svafvel eller svaf- 

 velsyra. 



Den äldre alomviglen 201.16 var beräknad från ett enda 

 af de äldre försöken, hvilket då ansågs pålitligast. 



Guldets atomvigl har varit bestämd genom jemförelse af 

 den vigt guld, som af en gifven vigt qvieksilfver utfälles ur 

 guldchlorid. Efter detta försök blef guldets eqvivalentvigt 

 2486,026. Men då qvicksilfrels alomvigt icke mera kan anses 

 för en säker utgångspunkt, valde Hr B. till grund för be- 

 stämmandet sammansättningen af en genom flera omkristalli- 

 seringar väl renad kalium-guldchlorid = K€l+Au€l s , som, 

 reducerad med välgas, lemnar chlorkalium och guld, lätta 

 att med precision qvantilalift åtskilja, hvarefter vigten af 

 chlorkalium förhåller sig till vigten af guldet == K€l : Au. 

 Medeltalet af försöken blef 2+58.33. 



Hr Mosander och Svanberg tillstyrka afhandlingens in- 

 förande i Akademiens Handlingar. 



5. Analyser af tar- och ytter jordshaltiga mi- 

 neralier. — Hr BERLIN meddelade analyser af några gado- 

 liniter och orlhiter, hvilka analyser, ehuru utförda redan år 

 184<> och således innan upptäckten af didym-, erbin- och 

 terbinoxiderna var känd, Hr BERLIN likväl ansåg möjligen 

 förtjena att anföras, emedan de angå mera sällsynta mine- 

 ralier. 



1. Gadolinit från Ylterby. Hr Berlin hade trott 

 sig märka att de bland dessa, som vid upphettning icke 

 pösa, lifligast förglimma, då deremot de pösande visa för- 

 glimnin^fenomenel mycket svagt eller alls icke. Analyserna 



