— 89 — 



några försök, som blifvil gjorda på ytlerjordsafdelningen uli 

 denna orlliits beståndsdelar, hade det visat sig, att den till 

 vida större qvantitet, än hvad som med Ytterby-Gadolinitens 

 ytterjordsfällning är händelsen, innehåller den gula jordart, 

 som fått namn af erbinjord. 



Derjemte meddelade S. analys af en gul orthit ifrån 

 Eriksberg i Stockholm, som blifvit tillika med Grunbleierz 

 påträffad af Hr Bahr, hvilken för nåi*ra år sedan undersökt 

 detta mineral på Hr Svanbkrgs laboratorium, hvarvid han 

 funnit dess procentiska sammansättning vara: 



K i se Isy ra 32.93 



Lerjord 15.54 



Jernoxidul 4.21 



Ceroxid (lanthan, didym) .... 20.01 



Kalkjord 6.76 



Ta I k jord 2.15 



Manganoxidul 0.39 



Ytlerjord (terbin- och erbinjord) . . 0.59 

 Glödgningsförlust (vatten med litet kolsyra) 17.55 



10O15. 

 Denna ärlgula orlhitart, som i kanterna är igenomski- 

 nande och hvars egentliga vigt är = 2.78, utmärker sig för 

 sin ringa jernhall och betydliga halt af cer, ty den in- 

 gående qvantitelen af lanthan tycktes vid profning vara sär- 

 deles ringa. Äfvenledes skiljer sig denne oiihit ifrån andra 

 derigenom, att den ej decomponeras vid behandling med salt- 

 syra, utan behöfver föregående bränning med alkali. 



Utom de här anförda till deras utseende ganska egna 

 orthiter, hvilka betydligt skilja sig ifrån dem, som på andra 

 ställen vanligtvis förekomma, omtalade Mr S. att han påträffat 

 en cinoberröd orthitart, hvilken förekommer uti såväl Stock- 

 holm, som dess omgifning, men hvilken är så sällsynt alt 

 man svårligen far den i tillräcklig qvantitet, för alt dermed 

 anställa konuoka forsok. Alt den dock karakteriseras af egna 



