— 209 — 



densamma i olika stycken, denna legering alltid finnes åtföljd 

 af en större eller mindre mängd af den andra omgifvande 

 kopparen, som frätes af vattnet. 



Af allt detta anser jag mig berättigad att sluta, att det 

 icke egentligen är kopparns renhet från andra metaller, som 

 orsakar dess varaktighet i hafsvattnet, utan dess homogenitet, 

 och att om endast de orenande metallerna äro jemt och lik- 

 formigt fördelade öfver hela massan, så kunna de bidraga 

 till skeppsbleckens större varaktighet, tvertemot hvad man i 

 allmänhet trott. Detta bekräftas äfven deraf, alt man i se- 

 nare tider med framgång börjat begagna kopparlegeringar, 

 både med zink och tenn, till skeppsbleck, och funnit dem 

 betydligt varaktigare än den rena kopparen. Efter uppgift 

 af Hr Bergmästaren Wallman har man vid Avesta, för längre 

 tid sedan, emottagit, från ett handelshus i Stockholm, förbru- 

 kade skeppsbleck från, jag tror, skeppet Preciösa, hvilka be- 

 funnits ovanligt goda och varaktiga, hvarföre man begärde, 

 att samma måtte omsmältas och förarbetas till nya skepps- 

 bleck ulan all tillblandning af ny koppar; men vid försök 

 att smida denna koppar på vanliga viset, brast den sönder 

 under hammaren, och vid kemisk undersökning för att ut- 

 reda orsaken, befanns den hålla betydligt tenn. 



När den färdigsmälta kopparen ulgjutes, såsom här bru- 

 kas, i 2 tum tjocka lerdeglar och till klumpar af 2 — 3 tums 

 tjocklek, står den flytande och stilla i degeln ofta 10 minu- 

 ter, och deröfver, innan den börjar stelna, och håller sig 

 ännu längre smält inuti klumpen. Härigenom blir det möj- 

 ligt, att flera olika legeringar bildas mellan kopparn och de 

 ringa qvanlitelerna af andra metaller, samt att det hela kri- 

 stalliserar och blir poröst. Mellan de afskilda legeringarna 

 och den renare kopparn uppkommer sedan i hafsvattnet den 

 elektriska reaktionen, de små kornen af legeringen synas då 

 blifva elektronegativa mot den renare kopparn "och angripas 

 derigenom icke af vattnet, men bekJäcfek éig mod utfälld ert* 

 under det alt kopparn i närmaste grannskap starkt frätes, i 



s 



