— 213 — 



en Miner- borr latlel borrc tre Huller med Ii Tums Mellem- 

 rum og 6 Tum dybe, lige i Tanglinien; ligesaa i yderste 

 Pynten al' Sloringnos, som de vol erindrer ligger lige över 

 |jaa den anden Side af Fjorden." 



Tånglinien, bildad af Fucus vcsiculosus, är 0"',6 eller i 

 det närmaste 2 fot öfver vattnets medelhöjd, enligt observa- 

 tioner gjorda i Altenfjorden 1838 — 39. Det oninämda obser- 

 vatorium är utmärkt med h på "Carle topographitjue des en- 

 virons de Bossehop," i den Atlas som tillhör Voyage en 

 Scandinavie , Lapponic etc, pendant les années 1838, 1839 

 et 1840. 



8. Växt-färgernas förändring i Lappmarken. 



— Hr l\ Wahlberg redogjorde i korthet för sin under som- 

 maren genom Umeå, Piteå och Luleå Lappmarker företagna 

 resa, samt förbehöll sig att framdeles i denna öfversigt när- 

 mare få nedlägga de enlomologiska resullalerna deraf. Nu 

 anförde han några iakttagelser till bekräftande af växtfärger- 

 nas genom det under vegetationstiden nästan oafbrutna ljuset 

 framkallade intensitet och nuansering. 



Det har flereslädes blifvit anmärkt, att fjellens egendom- 

 liga vegetation vanligen i sina blommor antager särdeles höga 

 och klara färger, t. ex. Gentiana nivalis, Polemonium cceru- 

 Icum, Veronica saxatilis och alpina, Sonchus alpinus, Rhodo- 

 dendron lapponicum, Menziesia ccerulea , Azalea procumbens , 

 Silcne acaulis, Draba alpina, Saxifraga aizoides m. fl. 

 Detta förhållande gäller icke mindre om de arter, som från 

 sydligare trakter uppstiga till fjellen eller gemensamt tillhöra 

 dessa olika delar af riket. Så bidraga Epilobium angustifo- 

 lium , Geranium sylvalicum, Lychnis sylvestris, Andvomeda 

 polifolia m. (1. i icke ringa mån att genom ökad färgprakt 

 pryda Nordens fjellbygdcr; ja den annars bleka Veronica ser- 

 pyllifolia ikläder sig der ofta en mörkblåare färg, liksom den 

 hvila TricntaUs curopwa en rosenröd. Afven de odlade väx- 

 terna förete samma förändring. Hr WAHLBERG hade netftiigen 



