träsket belägna området. Detta utgöres i nordvest af fjällryg- 

 gen sjelf, och på norra och södra sidan om sjön af enskilta 

 fjällar, men hvilka likväl äro med hvarandra sammanhängande 

 och endast på några ställen åtskilda genom bäckar, af hvilka 

 dock endast tvenne på södra sidan äro af mera betydenhet 

 neml. Nagerijoki och Apeskojoki, som få sitt större vattenförråd 

 från den bakom slätten liggande högslätten. När man genom 

 björkregionen framtränger mot fjällen och bestiger deras slutt- 

 ningar, är man genast förflyttad in bland de låga fjällväxterna, 

 bland hvilka här och der några buskar af Salices uppträda. 

 Äfven häruppe har fuktigheten ett mägtigt inflytande, hvarföre 

 man vid bäckfårorna och på de af snövatten fuktade sluttnin- 

 garna finner den rikaste vegetationen. De växter, som på så- 

 dana platser trifvas, och, såsom utbredda öfver hela alpina re- 

 gionens område kring sjön, tillika äro karakteriserande, äro 

 hufvudsakligen följande: Gnaphalium supinum L., Antennaria 

 alpina (L.), Erigeron uniflorus L., Veronica alpina L., Ar- 

 changelica officinalis Hoffm., Rannnculiis nivalis L., R. pyg- 

 maus Sol., Arabis alpina L, Draba hirta L., Viola biflora L., 

 Cerastium trigynum Vill., C. alpinum L., C. alp.: glabratum 

 Hn., Saxifraga nivalis L., S. stellaris L., S. aizoides L., Rho- 

 diola rosea L., Sibbaldia procumbens L., Andromeda hypnoi- 

 des L., Phyllodoce ccerulea (L.), Oxyria digyna (L.), Salix 

 herbacea L. (S. polaris Wng.), Equisetum scirpoides Muhlb., 

 Carex atrata L., C. alpina Sw., C. lagopina Wivg., Lycopo- 

 dium alpinum L. och Selaginella spinulosa Br. Dertill komma 

 många andra, mindre allmänna, hvilkas artantal tilltager mot 

 nordöstra delen af sjön, och hvilka nedanföre skola särskilt an- 

 föras. Men ganska ofta sakna fjällsluttningarna tillräcklig fuk- 

 tighet, ja, stundom öfvergå de till ödsliga stenrösen, som endast 

 hafva förråd på lafvar, men sällan ega några ädlare växter. När 

 man öfver dessa sluttningar hunnit upp emot toppen, möter på 

 de större fjällen en tvärbrant bergkam, endast på få ställen ge- * aimm 

 nomskuren och gömmande de enda öfver sommaren qvarliggande 

 tjocka snömassorna. De fält. som utbreda sig härofvan, halva 



