— 86 — 



under olika polhöjder. Men oaktadt all använd omsorg erhölls 

 afplattningen olika af olika par af mätningarne. Sålunda gaf 



den Franska och Peruanska A = — -, den Lappska och Peruanska 



Dö* 



l l . . 



A=-— , den Lappska och Franska A= — . I denna ovisshet 



sökte Hr von Lindenau det axelförhållande, för hvilket summan 

 af de positiva och negativa felen blef =0 vid de beräknade 

 och uppmätta gradernas jemförelse med hvarandra, och fann 

 6:a=303:304, hvilket nästan alldeles öfverensstämde med det, 

 man funnit af en ineqvalitet i månens rörelse nemligen b:a = 

 304:305*). Genom att behandla alla förhanden va rande grad- 



mätningar efter en gemensam princip**), fann Walbkck A=—, 

 Schmidt A — — (medelfel= + 10,5 nämnarens enheter), J. Svan- 



■ 



berg A—— , Bessel i Astron. Nachr. B. XIV. pag. 333 — 346 

 304 



A=— — (medelfel = + 4.81 nämnarens enheter) och i Astron. 

 300,7 V : "" ' 



j 



Nachr. B. XIX. pag. 216 ^ = 5^ — > nvi ^ et s ' sta vär( ^ e är 

 det noggrannaste, som gradmätningarne kunde gifva, då beräk- 

 ningen gjordes. Sedan dess har den stora ryska gradmätningen 

 blifvit fortsatt, och i Sverige en ny blifvit företagen, men der- 

 om har ännu ingenting hunnit publiceras. 



2. Den andra experimentela methoden att finna jordens 

 afplattning genom enkla sekundpendelns olika längd under olika 

 polhöjder har äfven blifvit mycket använd och i de flesta af 

 Professor Cronstrands afgifna Årsberättelser äro pendelexperi- 

 menter upptagna. Vanligtvis har likväl hvarje observatör in- 

 skränkt sig till beräkning af sina experimenter, utan att under- 

 kasta hela samlingen af förhandenvarande en uniform behand- 

 ling, hvilket verkstälts af Ivory och Baily. Den härledda af- 



*) Om allt delta se Bohnenberger, Astronomie, Tubingen 1811. 

 **) Se Cronstrand, Årsberättelse för 1830 pag. 83 och Selander, 

 Berättelse om Astronomiens framsteg för åren 1837 — 1841 pag. 

 82—86. 



