— 90 — 



egna observationsfel. Efter formerandet af dessa eqvationer har 

 jag behandlat dem efter Ivorts method, som består deri *), att 

 eqvationerna (1) ordnas efter polhöjderna och den första eqva- 

 tionen subtraheras från alla de öfriga. Sålunda har jag fått 

 den kolumn, som i Tab. A bär öfverskriften »konditions-eqva- 

 tioner», genom hvilkas behandling enligt minsta qvadrat-metho- 

 den erhållas 



/= 2,32567 



med sannolikt fel = + 0,oO2OO , vigt= 1 1,9143 och ?/ = 0,0OO52. 

 Skillnaden mellan beräkning och observation är upptagen i när- 

 maste kolumn. 



Genom insättning af f och y i (1) (eqvationen för Para 

 är /+ 0,00064/— 439,2687 — y=0) och genom att taga medium 

 finner man 



/= 439,2679 

 med de afvikelser, som i sista kolumnen äro upptagna. Som 

 skillnaden mellan de positiva och negativa felens summor blott 

 är 0,ooi2, så blir sannolika felet hos / blott beroende af san- 

 nolika felet hos /. Som detta är =±0,00200 och 2Sin 2 p= 

 20,536, så blir sannolika felet hos /=±0,0010S. I följe af 

 Clairauts theorem är 



om Y=- förhållandet mellan centrifugal-kraften och tyngden under 

 eqvator. Som 7 är =^j, så blir 



A = 0,00865 — -j. 



Insätter man här nyss funna värden på f och /, så fås 



A=— , hvilket värde kommer ganska nära Bessels. Den af 



denna beräkning följande pendellängdsformel blir alltså 



L= 439,2679 + 2,32567 Sin *<p. 

 Med denna formel har jag jemfört experimenter, nedan upptagna 

 i Tab. B, hvilka blifvit gjorda af Biot med en Bordaisk pendel- 



*) Cbonstrand, Årsb. för 1827. 



