— i 03 — 



Augusti innevarande år; men det af d. 15 Maj s. å. har ej 

 kommit fram. . . Utan att bli påmind om hemresan har jag 

 ständigt tänkt derpå, , . men det är ej en småsak att härifrån 

 fara hem . . I Paraguay har jag min rikliga utkomst utan att 

 behöfva offra mera tid deråt än att jag dessutom kan egna mig 

 åt forskningar i naturalhistorien, så vidt mitt aflägsna vistande 

 och obekantskapen med nyare upptäckter kunna tillåta. Äfven 

 har det varit mig svårt att ännu lemna ett land, vid hvars 

 klimat och seder jag vant mig, der jag är aktad och der jag 

 erhållit verkliga vänner, sådana som äro sällsynta här i verl- 

 den . . . Landet är fattigt för en läkare som önskar samla för- 

 mögenhet, och det vore nödvändigt att för detta ändamål bosätta 

 sig i hufvudstaden; men jag har föredragit att tillbringa den 

 mesta tiden på landet för att göra samlingar, genom hvilkas 

 försäljande i Europa jag hoppades kunna få, tillhopa med livad 

 jag på annat sätt kan förtjena, något, att lefva af då jag tänkte 

 åter fara hem . . . Såsom svar på din förnyade begäran alt 

 erhålla en berättelse om min ställning här i landet, må följande 

 meddelas. 



Sedan jag anliindt till Asuhcion blef jag snart bekant med 

 några af sönerna till en af de bästa familjer här i landet och 

 inqvarterade mig i ett af deras hus i staden. Fadren, som 

 heter Rivarola, bor med de öfriga af familjen på landet, och 

 är egare af flera estancier, d. v. s. egendomar med boskaps- 

 och hästafvel. Han var förr en af de rikaste personer i lan- 

 det, men led under Fuancias regering betydliga förluster, som 

 mycket reducerade hans rikedom. lian är fader till sju söner 

 och fem döttrar, hvilka sednare alla hade svag helsa, särdeles en 

 af dem, som dagligen aftynade. Förgäfves anlitades landets lä- 

 kare, som, med undantag af dem i hufvudstaden, endast äro 

 qvacksalfvare, af hvilka många hvarken kunna läsa eller skrifva, 

 och som man ofta skulle taga för tiggare. Genom deras hop- 

 kokade örter, det enda de visste att använda, förvärrades blott 

 sjukdomen, hvarföre jag, efter några månaders vistande i sta- 

 den, blef utbjuden till cstancian, som ligger v. p. tio mil häri- 



