ÖFVERSJGT 



AF 



KONGL. VETENSKAPS-AKADEMIENS 



FÖRHANDLINGAR. 

 Årg. MO. 1853. MO. 



Onsdagen den 8 Juni. 



Föredrag?. 



1. Tillverkning af Paraffin i stort. — Hr La- 

 gerhjelm anförde: 



»Ar 1830 fann D:r Reichenbach uti den bränn-olja, som 

 erhölls genom dest illation af bokved (Fagus sylvatica), en oljlik 

 massa uppfylld af glänsande kristall-fjäll. Denna oljlika massa in- 

 nehåller ett nytt ämne, som han kallade Para/fin. Han ansåg det 

 användbart till ljus äfvensom till basis för machinsmörjä. Berzelius 

 (Årsb. 1831 p. 310) förklarade att paraffin fas ur all slags ved 

 och till den mängd, att methoder till dess fördelaktiga beredning 

 sannolikt låta finna sig. Den har sedermera erhållits ur oleum 

 ceric, ur djurämnen och ur bituminös skiffer från yngre kalkfor- 

 mationer. Levy har under Duauas ledning analyserat paraffin 

 från flera ämnen, och funnit den lika beskaffad. Dess eg. vigt är 

 F=?0,8O; den smälter vid +40,% kokar vid + 370° ä 380° och 

 öfverdisljlleras oförändrad; innehåller 85,03 proc. kol och 11.87 

 proc. väte; är hvit, glänsande, len för känseln, utan smak och 

 lukt, tändes trögt i luften, men brinner klart och lysande; an- 

 gripes hvarken af syror eller alkalier; löses i flygtiga och feta 

 oljor och låter sammansmälta sig med talg, fett, vax m. m. 

 Den skiljer sig från stearin dels derigenom att den sednare ej 

 håller så mycket kol, och dels deraf att stearin håller syre. 



