— 130 — 



tåtet ses af följande lilla tabell, som utgör mediet af tvenne 



observationsserier, motsvarande tvenne olika lägen hos gips— 



sk i f van. 



Glimmerns principala section 



vinkelrät parallel 

 med axeln för största ledningsförmågan. 

 Gipsens största thermiska axel 



perpendikulär 8°,6 9 n ,8 



horizontal I 2°,0 1 4°,1. 



Man ser sålunda, att det värme gipsen utstrålar är märkbart 

 polariserad! i ett plan, som gör 90° vinkel med största led- 

 ningsförmågan. Att likväl maximum och minimum af polari- 

 sation sammanfaller med de thermiska axlarne och icke med 

 de optiska elasticitets-axlarne, hvilka med de förra göra 34° 

 vinkel, kunna föregående observationer icke afgöra; en enda 

 inställning gaf visserligen för de optiska elasticitets-axlarne de- 

 viationerna 



13° och 16°, 

 hvarvid det förra värdet motsvarar den linien, som halfverar 

 de optiska axlarnes spetsiga vinkel, men häraf kan icke någon 

 slutsats med säkerhet dragas, huruvida polarisation i dessa 

 riktningar är större än i de tvenne föregående. 



En omständighet, som torde bidraga alt förklara det af- 

 vikande resultat jag sålunda erhöll för gipsen, är den, att denna 

 kristall vid upphettning lemnar ifrån sig sitt kristallisations- 

 vatten, blir ogenomskinlig samt antager en hvit färg. I detta 

 tillstånd är det djup hvarifrån värmet utstrålar obetydligt och 

 möjligen lika. för olika polarisationsplaner; intensiteten af det 

 utstrålande värmet beror då uteslutande af ytans beskaffenhet 

 i olika riktningar. 



2. 

 För en kristall med tvenne optiska axlar öfverensstämma 

 båda theorierna, den Fresnelska och den Neumanska, i att för- 

 lägga den största och minsta elasticitets-axeln i planet för de 

 optiska axlarne, men dessa theorier skilja sig deri, att hvad 



