— 244 — 



Vid de försök, som här skola meddelas, begagnades en 

 galvanisk stapel, hvars bada poler förbundos med bvarandra. 

 Ledningsbanan emellan polerna utgjordes af en koppartråd, 

 hvilken på ett ställe var dubbel, så att den elektriska ström- 

 men der delades i tvenne delar. Nyssnämnda tvenne, med 

 hvarandra parallell löpande, lédningsbahor må beteckna? med 

 A och B. Om härvid en viss punkt på A förbinles med en 

 punkt på B genom en tredje ledningsbana C, så att motstån- 

 den i de två delar (a och a,), hvaruti ledningsbanan A på 

 detta sätt delas, förhålla sig till hvarandra såsom motstånden 

 i de motsvarande delarne (b och 6,) af B, så är det bekant*), 

 att ingen elektrisk ström kommer att gå genom banan C, 

 h varemot en ström i C uppkommer, så snart a: o,> <b: 5 t . 

 1 ledningsbanan C infogades en magnetometer, i hvilken mag- 

 netnålens rörelser observerades medelst skala och tub på van- 

 ligt sätt. 



Ledningsbanan a utgjordes hufvudsakligast af 11 stycken 

 mjuka jerntrådar, hvardera af 165 millimeters längd och i 

 millimeters diameter. Dessa trådar äfvensom 1 stycken lika 

 långa trådar af koppar insattes parallelt med hvarandra i 

 tvenne runda korkskifvor och höllos på detta sätt ifrån hvar- 

 andra isolerade. Nu förbundos dessa 21 metalltrådar med 

 hvarandra så, att alla tillsammans utgjorde en sammanhän- 

 gande enkel ledningsbana, af hvilken hvarannan del bestod af 

 koppar och hvarannan af jern. De runda korkskifvorna in- 

 stuckos derefter i en rulle med öfverspunnen koppartråd, hvar- 

 igenom jerntrådarne medelst en galvanisk ström kunde göras 

 magnetiska. I ledningsbanan b var en rheostat infogad, för- 

 medelst hvilken, då förhållandet mellan a, och b t äfvensom 

 motståndet i b, uttryckt i omvindningar på rheostaten på för- 

 hand var bestämdt, den förändring i ledningsförmågan, som 

 väntades uppkomma i jerntrådarne genom magnetiseringen, till 

 sin storlek kunde bestämmas. 



*) Se en afhandhng af A. F. Svanberg i K. V. Akademiens Iland!. 

 för 1850 Pocc. Ann. LXXXV, 411. 



