— 246 — 



arg. — Hr Ångström 

 hade insändt följande meddelande, som föredrogs af Hr Wall- 

 mark *). 



»Bland de mångfaldiga föremål för forskningen, hvilka 

 naturvetenskaperna erbjuda, gifves det knappast något, som på 

 sednare tider blifvit med större framgång studeradt än ljuset. 

 Också har optiken härigenom ej blott i theoretiskt hänseende 

 vunnit en utbildning, som låter densamma taflande uppträda 

 vid sidan af astronomien, utan den har äfven inom andra ve- 

 tenskapsgrenar blifvit ett vigtigt medel för forskningen. För 

 mineralogen, för kemisten, och i allmänhet inom hvarje veten- 

 skap, som mer eller mindre sysselsätter sig med beskaffenheten 

 och anordningen af materiens minsta delar, gifves det icke nå- 

 got reagens, som i finhet kan täfla med ljuset. Upptäckten 

 af det polariserade ljusets egenskaper har isynnerhet varit rik 

 på vigtiga användningar, äfven inom det tekniska området; 

 men äfven det alldagliga fenomenet af en kropps färg, dess ab- 

 sorption af ljuset, kan i många fall lemna vigtiga bidrag till 

 samma kropps kännedom. Dertill fordras likväl att samma 

 färg underkastas en noggrann analys, emedan blotta utseendet 

 gifver ett högst ofullkomligt begrepp om en färgs samman- 

 sättning. 



Ett af de märkvärdigaste exemplen härpå lemnar växter- 

 nas gröna färg. Redan 1833 har Brewster i Phil. Träns, 

 gifvit en analys af chlorophyllets färg, utdraget medelst alkohol. 

 Han kommer dervid till det vigtiga resultat, att Newtons theori 

 för färgernas uppkomst icke kan vara riktig. Enligt densamma 

 skulle växternas gröna färg vara ett grönt af tredje ordningen, 

 och således af samma slag som interferensfärgerna hos tunna 

 lameller, och blott innehålla en tillblandning af gult och blått; 

 i stället visade Brewster, att denna färg äfven innehölle rödt, 

 och att ljusspectrum, efter att hafva passerat ett lager af vät- 

 skan, vore genomdraget af flera mörka band, allt i strid med 



*) Härtill Tab. III. 



