— 254 — 



4. Tvenne copulerade artiklar, den ena tom, den andra 

 inneslutande tvenne (2) sferiska celluler, alldeles af 

 samma beskaffenhet som uti fallen 2 och 3. 

 Jag misstänkte genast, att endast den uti fallet \ omta- 

 lade sporan vore att anse för en verklig spora, d. v. s. upp- 

 kommen genom transformation af tvenne artiklars förenade in- 

 nehåll, men att de sferiska och i hög grad sporlika, uti fallen 

 2 och 3 ofvan omtalade cellulerna, ehuru af en del författare 

 ansedda för sporer, ej egentligen voro att anse för dylika. 

 Jag föreställde mig möjligheten, att innehållet i hvardera af de 

 copulerade artiklarna, innan den^ ena artikelns innehall förenas 

 med det i den andra till bildande af en spora, först transfor- 

 meras till en sferisk cellul. Men först efter flera dagars för- 

 lopp lyckades det mig att finna något stöd för denna förmo- 

 dan. Då jag nemligen hade lagt tvenne kopulerade trådar af 

 Zygnema longatum under microscopet, erfor jag snart, att alla 

 likartade sferiska eller elliptiska celluler uti den ena trådens 

 artiklar, hade nedskickat en längre eller kortare tubformig för- 

 längning genom copulations-kanalen, och som här och der, mer 

 eller mindre hade inträngt uti de sferiska celluler, som lågo 

 uti den andra trådens artiklar (fig. 1); men någon vidare för- 

 ändring fick jag ej tillfälle att iakttaga; preparatet behöll sig 

 väl någon tid, men alldeles oförändradt. 



Spirogyran undersöktes ånyo. Lyckligtvis påträffades hos 

 denna artiklar, som visade ett enahanda förhållande som det 

 hos Z. longatum nyss beskrifna. Uti den ena af tvenne med 

 hvarandra copulerade artiklar (fig. 2 a) låg en elliptisk cellul 

 (fig. 2 6.) och uti den andra artikeln (fig. 2 c.) äfvenledes en 

 cellul (fig. 2 d.) af nästan äggrund form, nedskjutande genom 

 copulationskanalen en tubformig förlängning (fig. 2 e.), som 

 inträngde uti den förra cellulens inre. På kortare tid än en 

 half timma nedgled denna tubformigt sig förlängande cellul 

 allt mer och mer, och inträngde derjemte småningom uti den 

 andra cellulens inre, tills slutligen endast den öfversta ändan 

 syntes öfrig, bddande på den andra cellulen (fig. 2 b.) en 



